# &digikam;i käsiraamat

Gerhard
Kulzer

    gerhard_at_kulzer_dot_net

Gilles
Caulier

    caulier_dot_gilles_at_gmail_dot_com

Elle
Stone

    jrle1_at_twcny_dot_rr_dot_com

Oliver
Doerr

    oliver_at_doerr-privat.de

Ralf
Hoelzer

    kde_at_ralfhoelzer.com

Joern
Ahrens

    joern.ahrens_at_kdemail_dot_net

Marek
Laane

    bald@starman.ee

Tõlge eesti keelde
2001
2008
&digikam;i arendajate meeskond
&FDLNotice;
2008-07-24
0.9.4

&digikam;i logo

&digikam; on &kde; fotode haldamise rakendus, mis toetab laia valikut digikaameraid.

KDE
Digikaamera
digiKam
gphoto
Graafika
Värvihaldus
exiv2
dcraw
Toorvorming (RAW)

## Sissejuhatus

### Taust

#### &digikam;i info

&digikam; on &kde; töölaua võimas digifotode haldamise rakendus. Selle lihtne liides muudab digifotode importimise ja korraldamise imelihtsaks. &digikam; võimaldab hallata ka väga paljusid digifotosid, paigutades need albumitesse, ning pilte korraldada, kasutades silte, pealdisi, kogusid, kuupäevi ja otsinguid, mis muudab hiljem vajalike fotode leidmise väga lihtsaks. Piltide vaatamise, korraldamise ja jagamise kõrval saab neid ka mitmel moel töödelda.

Samuti pakub rakendus välja lihtsa kaameraliidese, mis võimaldab ühendada digikaamera ja laadida selle pildid otse &digikam;i albumitesse. Teegi gphoto2 vahendusel on toetatud üle 900 digikaamera. Loomulikult võimaldab &digikam; kasutada kõiki andmekandjaid ja kaardilugejaid, mida toetab sinu operatsioonisüsteem.

&digikam;i koosseisu kuulub kiire pildiredaktor, mis pakub mõningaid lihtsamaid pilditöötlusvahendeid. Pildiredaktoriga saab oma fotosid vaadata, kommenteerida ja hinnata ning neid parandada ja muuta. Pildiredaktori redigeerimisvõimeid saab hõlpsasti laiendada terve rea pluginatega, mis kuuluvad KDE pildipluginate liidesesse KIPI (käsiraamat)

Ehkki &digikam;i on lihtne kasutada, pakub see kümnete kaupa professionaalidelegi mõeldud võimalusi. Rakendus on täielikult 16-bitine, kaasa arvatud kõik saadaolevad pluginad, toetab toorvormingus piltide teisendamist David Coffinsi loodud taustaporgrammi dcraw vahendusel ning ICC profiilidega värvihaldust.

#### Vigadest teatamine

Nagu &kde; tervikuna, on ka &digikam; avatud lähtekoodiga tarkvara. See tähendab, et me ootame oma kasutajatelt meelsasti tagasisidet, olgu see siis kas või ainult vigadest teatamine ja võimalike uute omaduste väljapakkumine.

&digikam; on üritanud muuta nii vigadest teadaandmise kui ka uute omaduste soovide esitamise nii lihtsaks kui vähegi võimalik. Rakenduse menüüs Abi on alati olemas vearapordi saatmise võimalus. Seda valides avatakse teatekast, milles asuvale viidale klõpsates avatakse veebilehitsejas lehekülg, kus saadki veast või soovist teda anda. Seal on juba paljud asjad ette ära täidetud, sul tuleb lihtsalt järgida toodud juhiseid ja mõistagi panna kirja vea kirjeldus või oma soov.

#### Toetus

&digikam; on kogukonnaprojekt, mis tähendab, et kasutajad ja arendajad pakuvad vastastikku teineteisele toetust. Kui oled pidev &digikam;i kasutaja, soovitame sul liituda &digikam;i kasutajate meililistiga. Kui ka alguses oled sina see, kes teistele &digikam;i kasutajatele küsimusi esitab, siis peagi võid avastada, et suudad ise teistele kasutajatele tuge ja abi pakkuda.

Juhised &digikam;i kasutajate meililistiga liitumiseks.

Uute väljalasete ja muu &digikam;iga seotud info hankimiseks võib külastada ka &digikam;i kodulehekülge.

#### Kaasalöömine

&digikam;i arendamises saab kaasa lüüa väga mitmel moel. Selleks ei pea kaugeltki olema tarkvaraarendaja. Abistada saab dokumentatsiooni, tõlgete ja kasutajaliidese kujunduse juures või siis ka lihtsalt häid ja veel paremaid mõtteid teistega jagades. Samuti võib testida arendusversioone ning anda arendajatele teada, mis on hästi ja mis halvasti. Aga kui oled arendaja, siis on sul mõistagi imehea võimalus aidata muuta &digikam; maailma kõige paremaks digifotorakenduseks.

Kõige mõistlikum viis &digikam;i arendamises kaasa lüüa on liitumine arendajate meililistiga. Juhised &digikam;i arendajate meililistiga liitumiseks.

### Alustamine

####

##### Esmakäivituse dialoog

Kui käivitad &digikam;i esimest korda, küsitakse sinu käest, kuhu soovid oma fotod salvestada. Sul tuleb kirjutada kataloogi asukoht või klõpsata kataloogi ikoonile Kataloogi ikoon ja valida kataloog ilmuvast dialoogist.

##### Fotode tuvastamise dialoog

Kui sul on juba kõvakettal fotokogu olemas, võid antud kataloogi sisestada albumiteegi kataloogina. &digikam; käsitleb kõiki selle kataloogi alamkatalooge omaette albumitena. Ühtegi fotot sellega seoses ei muudeta. Kataloogide läbiuurimise ajal näed umbes sellist edenemisdialoogi:

##### Puuduvate albumite dialoog

Muudatusi parsitakse rakenduse igal käivitamisel, kuid selle saab välja lülitada seadistustedialoogi kaardil Muud.

&digikam; kasutab vahetult sinu kõvakettal asuvaid katalooge, kuid teatavasti on teiste rakendustega, näiteks failihalduriga, samuti võimalik katalooge eemaldada ka ajal, mil &digikam; ei tööta. Sellisel juhul tunneb &digikam; järgmise seansi ajal huvi, kas albumid, mis on eemaldatud &digikam;i fotode kataloogide seast, tuleks eemaldada ka albumite andmebaasist. Kui liigutad oma katalooge ega tee seda &digikam;i kasutades, siis me soovitame seda teha vähemalt &digikam;i töötamise ajal, et andmebaas oleks võimalik sünkroonis hoida. Nii ei kaota sa piltide metaandmeid.

Puuduvate albumite dialoog

Kui määrad albumiteegi kataloogiks olemasoleva fotode kataloogi, näed, et albumite nimekirjas pole albumitel ikoonideks fotosid. Seda saab muuta, kui lohistad suvalise albumis leiduva pildi kataloogi ikoonile vasakul külgribal, misjärel seda hakatakse kasutama albumi ikoonina. Sellest, kuidas muuta albumi ikooni, räägib lähemalt osa Album.

Kui oled oma fotokogu varem kasutanud mõne muu rakendusega, mis on tekitanud pisipildid mittestandardsetesse alamkataloogidesse, näitab &digikam; neid pisipildikatalooge omaette albumitena. Pisipildikataloogide osas järgib &digikam; freedesktop.org-i standardit. Mittestandardset pisipildikataloogi ei saa "Minu albumite"nimekirjas kuidagi varjata. Kui soovid need säilitada, loo albumikogu, mis sisaldab kõiki pisipildikatalooge ning vaata seejärel oma albumeid kogude järgi sordituna. Albumikogudest räägib lähemalt osa Album.

Kui oled määranud albumiteegi kataloogi, saad panna &digikam;i kasutama ka oma digikaamerat. Seejärel tasuks selgeks teha, kuidas hallata oma fotoalbumeid võimalusi Albumid ja Sildid kasutades.

&doc-file-formats;

### Toetatud digikaamerad

Toorfailide toetus: kui kasutad kaameraga pildistamisel toorfailirežiimi, suudab &digikam; usutavasti nendega edukalt toime tulla. Toorfailide toetus sõltub Dave Coffini dcraw programmist. Kui soovid teada, kas sinu kaamera on toetatud, uuri toetatud kaamerate nimekirja, avades menüükäsu Abi Toorkaamera toetus.

Seda, kuidas häälestada rakendust ja kasutada toorfaile, kirjeldavad osad Toorfailide dekodeerija seadistused ja Toorfailide kasutamine.

Samuti pakub rakendus välja lihtsa kaameraliidese, mis võimaldab ühendada digikaamera ja laadida selle pildid otse &digikam;i albumitesse. Teegi gphoto2 vahendusel on toetatud üle 900 digikaamera. Loomulikult võimaldab &digikam; kasutada kõiki andmekandjaid ja kaardilugejaid, mida toetab sinu operatsioonisüsteem.

Tänapäeva digikaamerad kasutavad enamasti Compact &Flash; välkmälukaarte ja USB-d või FireWire't (IEEE-1394 või i-link) andmeedastuseks. Tegelik edastamine arvutisse käib enamasti USB massmälu seadmeklassi (mille korral kaamera paistab kettana) või pildiedastusprotokolli (PTP) ja selle järglaste vahendusel. Vanemad kaamerad võivad küll ka kasutada jadapordi (RS-232) ühendust.

Eelvaatlus | Ühenduse tüüp
--- | ---
| FireWire (IEEE-1394 või i-link) ühendus; professionaalsed digikaamerad
| Universaalse järjestiksiini (USB) ühendus; tavalised digikaamerad
| Jadapordi (RS-232) ühendus; vanemad digikaamerad

Edastus gPhoto2 vahendusel: PTP ja RS-232 jadaport

&digikam; pruugib digikaameratega suhtlemiseks programmi gPhoto2. See kujutab endast vaba digikaamera tarkvararakenduste komplekti, mis toetab enam kui 800 kaamerat. gPhoto2 toetab ka pildiedastusprotokolli PTP, mis on IIIA (International Imaging Industry Association) loodud laialdase toetusega protokoll piltide edastamiseks digikaameratest arvutitesse ja teistesse välisseadmetesse ilma täiendavate draiverite kasutamise vajaduseta.

Paljud vanemad digikaamerad kasutavad arvutiga suhtlemiseks jadaporti. Et fotofailid on suured ja jadapordi edastuskiirus väike, on tänaseks sellest loobutud. &digikam; toetab siiski neid kaameraid ning võimaldab pilte üle kanda programmi gPhoto2 vahendusel. Täieliku toetatud kaamerate nimekirja leiab siit.

Teek libgphoto2 tuleb ehitada teegi libexif toega, et tõmmata pisipildid korrektselt digiKami. EXIF-i toetus on vajalik pisipiltide hankimisel mõne libgphoto2 kaamera draiveri korral. Kui libgphoto2 on ilma EXIF-i toetuseta, ei pruugi pisipilte nähagi või on nende hankimine väga aeglane.

Edastus massmäluseadme vahendusel

Seadmetest, mida gPhoto2 otseselt ei toeta, on toetatud &GNU;/&Linux;is üldiselt hea toetusega massmälu (Mass Storage) protokoll. See hõlmab kõiki digikaameraid ja mälukaardilugejaid. Massmäluliidesed on järgmised:

- USB massmälu: universaalset järjestiksiini kasutav liides, mille taga seisavad USB Implementers Forumi kehtestatud kommunikatsiooniprotokollid. See standard pakub liidese arvukatele seadmetele, kaasa arvatud digikaamerad.

- FireWire massmälu: liides, mille taga seisavad peamiselt Apple Computeri 1990. aastatel loodud kommunikatsiooniprotokollid. FireWire pakub väga kiiret ühendust ja isokroonset reaalajas andmeteenust. Nagu USB massmälu, pakub ka see standard liidese arvukatele seadmetele, kaasa arvatud digikaamerad. Peaaegu kõik uuemad digikaamerad toetavad USB versiooni 1 ning paljud ka versiooni 2, kuid FireWire toetust ei paku just väga paljud.

Massmälu seadme kasutamiseks &digikam;is vali ühendatud kaamera kaamera seadistamise nimekirjast ja määra korrektne ühenduskoht.

### Toetatud pluginad

&digikam;i üks vahvaid omadusi on selle võimaluste äärmiselt hõlpus laiendamine pluginate abil:

- Kipi pluginad: KDE pildipluginate liidese (Kipi) projekt (käsiraamat) kujutab endast katset luua ühine pluginastruktuur rakendustele &digikam;, KPhotoAlbum, Showimg ja Gwenview. Eesmärgiks on see, et erinevad rakendused võiksid kasutada ühtesid ja samasid pluginaid. Kipi pluginate seadistamist kirjeldab vastav osa.

&digikam;i pluginate liides

Pluginad võimaldavad pilte töödelda peaaegu igal viisil, mida kasutaja vaid soovib. Nende kasutamise eeliseks on tõik, et märksa lihtsam on lisada &digikam;ile uusi võimalusi pisikesi pluginaid luues, mitte aga &digikam;i enda koodi ümber kirjutades.

## &digikam;i kasutamine

### &digikam;i peaaken

#### Peaakna tutvustus

&digikam;i peaaken koosneb neljast osast. Vasakul asub külgriba, mis võimaldab lülituda nelja vaate vahel: Albumid, Kuupäevad, Sildid ja Otsingud. Selle kõrval on valitud vaadet näitav osa. Peamine pildiaken asub paremal keskel. Päris paremal näeb veel üht külgriba. Seda saab kasutada piltide täieliku teabe vaatamiseks. Vaadete abil saab oma fotosid hallata ja otsida.

Liidese lihtsustamiseks lülita tööriistaribade näitamine välja &HVN;ga või kasuta täisekraanirežiimi (F11, Ctrl+Shift+F).

Piltide lohistamine toimib igal pool: neid võib lohistada albumipuu teise harusse, üle rõhtsa albumeid eraldava joone või ka mõne teise rakenduse aknasse. Pilte ei saa lohistada ainult siltide, kuupäevade ega otsingute peale.

Kõigis neljas vaates paikneb all olekuriba, millel on näha:

- failinimi, kui valitud on üks fail

- valikuteave, kui valitud on mitu elementi

- edenemisriba pakktöötluse korral, &eg; siltide omistamisel

- Kiirfiltrid:

  - otsingusõna väli: reaalajas toimiv failinimede, pealdiste (kommentaaride) ja siltide filter

  - failitüübi valija võimaldab filtreerida levinumaid tüüpe: JPEG, PNG, TIFF, toorfailid (RAW), filmi- ja helifailid

  - hinnangufilter võimaldab valida pildid, millele on omistatud klõpsatud arv tärne

- pisipiltide suuruse muutmise liugur

- liikumisriba, mille abil saab peavaates piltide vahel liikuda

Tekstifiltrit kasutatakse ainult nende väljade puhul, mis on tõepoolest ikoonivaates näha. See tähendab, et failinimesid saab otsida, kui failinimed on näha. Näidatavaid välju saab määrata albumi seadistuste dialoogis.

Akna ülaosas asub menüüriba, selle all peamine tööriistariba.

Vaikimisi põhitööriistariba

1. Üks samm tagasi peaakna vaate ajaloos (Alt+Nool vasakule)

2. Üks samm edasi peaakna vaate ajaloos (Alt+Nool paremale)

3. Piltide lisamine, importimine (Ctrl+I)

4. Uue albumi loomine (Ctrl+N)

5. Albumi omaduste muutmine

6. Kiirotsingu tööriist (Ctrl+F)

7. Pildi vaatamine (F3)

8. Pildiredaktori avamine (F4)

9. Pildi ümbernimetamine (F2)

10. Täisekraani lülitamine (Ctrl+Shift+F)

11. Slaidiseanss (F9)

#### Vaade "Albumid"

Nimekiri "Albumid" näitab sinu pilte albumitesse korraldatult. Kõik pildid, millega &digikam; tegeleb, salvestatakse albumisse. Albumeid saab sortida nende aluseks oleva kataloogi, albumi omadustes määratud kogu nime või albumite loomisaja järgi (ka viimast omadust saab albumi omaduste dialoogis muuta).

Nende võimaluste vahel saab valida alammenüüs Albumite sorteerimine, mille leiab menüüst Vaade.

##### Uue albumi loomine

Uut albumit saab luua mitmel moel. Selle võib luua kaameraliideses, kui laadid kaamerast uusi fotosid. Sa võid luua ka tühja albumi, klõpsates tööriistaribal nupule Vaade . Lisaks võib uue albumi luua kõvakettal juba olemasolevat fotode kataloogi importides. Selleks vali menüükäsk Album Import Impordi kataloogid ning siis kataloogid, mida soovid importida. Seejärel luuakse kataloogiga sama nime kandev album. Kataloogi võib importida ka lohistades. Selleks lohista kataloogi ikoon näiteks &konqueror;ist albumite nimekirja. Seejärel ilmub menüü, kus saad valida, kas kataloog &digikam;i lihtsalt kopeerida või kogu täiega sinna liigutada.

##### Albumi kustutamine

Kui kustutad &digikam;is albumi, visatakse see &kde; prügikasti. Soovi korral võid seda muuta ning määrata, et kustutamisel hävitatakse kogu album ja selles olevad pildid kohe täielikult. Selleks vali menüükäsk Seadistused&digikam;i seadistamine ning ilmuvas dialoogis kaart Muud. Selle ülaosas on valikud, millega saab määrata, mida võetakse ette foto kustutamisel. Albumi kustutamiseks klõpsa vaates "Albumid" hiire parema nupuga albumi nimele ja vali kontekstimenüüst käsk Kustuta album kõvakettalt.

##### Foto lisamine albumisse

Tihtipeale luuakse uus album koos fotodega kaameraliideses vahetult digikaamerast pilte laadides. Kuid vahel võib tekkida vajadus või soov lisada olemasolevasse albumisse foto, mis asub kuskil mujal arvutis. Foto lisamiseks albumisse vali kõigepealt album. Seejärel klõpsa tööriistaribal nupule Lisa pilte või vali menüükäsk Album Import Lisa pilte. Vali failidialoogis vajalik pilt või pildid ning klõpsa nupule Ava. Fotod kopeeritakse albumisse. Soovi korral võib fotod albumisse ka lohistada. Selle lohista fotode ikoonid näiteks &konqueror;ist paremal asuvasse piltide nimekirja.

Kui sul on võimalus kasutada skännerit, võid ka skaneeritava pildi otsekohe albumisse lisada. Selleks vali menüükäsk Album Import Skaneeri pilte. Samuti võid teha ekraanipildi ja selle otse albumisse lisada. Seda võimaldab menüükäsk Album Import Töölaua pilt.

##### Fotode liigutamine või kopeerimine albumist albumisse

Foto kopeerimiseks või liigutamiseks albumist albumisse lohista lihtsalt vajalik foto ühest albumist teise. Seejärel ilmub menüü, mis pakub välja foto liigutamise või kopeerimise. Samamoodi võib liigutada ka palju fotosid korraga: vali lihtsalt kõik fotod, mida soovid liigutada, ja lohista need sihtalbumisse.

##### Albumite haldamine

Album sisaldab valikut fotosid ning albumi omaduste dialoogis saab kindlaks määrata nende kõigi kohta käiva info. Dialoogi avamiseks klõpsa hiire parema nupuga albumi nimel ja vali kontekstimenüüst käsk Muuda albumi omadusi.

Albumi omaduste dialoogis saab määrata järgmisi asju:

###### Albumi omaduste dialoog

- Albumi pealkiri: seda näidatakse nimekirjas "Albumid".

- Albumi kogu: see võimaldab koondada mitmeid albumeid ühise nimetaja alla. Kogu kasutatakse näiteks siis, kui valid tööriistaribal albumite sortimise kogu järgi või kasutad menüükäsku Vaade Albumite sorteerimine Kogu järgi. Kui soovid kogude nimetusi lisada või kustutada, kasuta kogu seadistuste dialoogi.

- Albumi kommentaarid: neid näidatakse pildiakna ülaosas.

- Albumi kuupäev: seda kasutatakse siis, kui lased albumid sortida kuupäeva järgi menüükäsuga Vaade Albumite sorteerimine Kuupäeva järgi.

- Nupud Vanim, Keskmine, Uusim: need määravad albumi kuupäevaks selles olevate piltide vanima, keskmise või uusima kuupäeva. Kõigepealt üritatakse albumi piltide kuupäevade keskmine välja arvutada piltide EXIF-päiste alusel. Kui see ei õnnestu, kasutatakse albumi kataloogi failide viimase muutmise kuupäeva.

##### Albumi ikooni määramine

Albumit esimest korda vaadates määrab &digikam; albumi esimese pildi esindama kogu albumit "Albumite" nimekirjas. See aitab sul paremini näha, millised fotod antud albumis leiduvad. Vahel ei pruugi aga albumi esimene foto just kõige paremini iseloomustada albumi sisu ning sa soovid valida albumile mõne muu ikooni.

Albumi ikooni vahetamiseks klõpsa hiire parema nupuga fotol, mida soovid kasutada albumi ikoonina, ja vali kontekstimenüüst käsk "Määra albumi pisipildiks". Soovi korral võid seda teha ka lohistades: vali foto ja lohista see albumite nimekirjas vajaliku albumi peale.

Album saab paikneda ainult ühes albumikogus ning albumikogusid ei saa seada teiste albumikogude sisse.

&digikam; toetab ka üksikfotode sildistamist, milleks saab kasutada peaaknas all vasakul asuvat ala "Minu sildid". Albumikogu erineb sildistamisest selle poolest, et albumikogu hõlmab kõiki albumi fotosid tervikuna. Fotode korraldamiseks võib kasutada nii kogusid kui ka silte.

#### Pildivaade

##### Sissejuhatus

Pildiaknas näeb fotosid. Kui valid mõne albumi, näidatakse seal selle albumi fotosid. Fotosid näidatakse pisipiltidena. Pisipiltide suurust saab muuta olekuribal all paremal paikneva suurendusliuguriga. Pisipiltide suuruse muutmise liugur

Esimest korda albumit valides võib tekkida väike viivitus pisipiltide genereerimise tõttu, kui sa ei ole varem valinud menüükäsku Tööriistad Kõigi pisipiltide taasloomine...

Infot piltide kohta näeb pisipiltide all. Seda, millist infot seal näidatakse, saad seadistustedialoogis ( Seadistused &digikam;i seadistamine ): vali albumite kaart, kus paikneb sektsioon Lisainfo pisipildivaates.

Pisipiltidel on ka kohtspikrid, mida näeb siis, kui jätta hiir hetkeks pisipildi kohal seisma. Kohtspikrid annavad teada foto kõige olulisemad omadused, sealhulgas kõik selle sildid, mida sa oled määranud. Seda, milline kohtspikker võib välja näha, näitab pilt eespool osas Peaakna tutvustus.

##### Piltide haldamine

Fotod on &digikam;i tuum ja sisu ning kõik nende ümber keerlebki. Albumid ja sildid lubavad sul oma fotosid korraldada ja leida just nii, nagu sa seda soovid. Kõiki võimalusi, mida &digikam; pakub, saab kasutada pisipiltidel hiire parema nupuga klõpsates või samu võimalusi menüüribalt menüüst Pilt valides. Valida on piltide või slaidiseansi vaatamise ning piltide redigeerimise vahel.

##### Pildi vaatamine

Pilte saab vaadata mitmel viisil. Pildile võib klõpsata, vajutada kiirklahvi F3 Pilt Vaata... või Enter või valida kontekstimenüüst käsu Vaata. Pilti näidatakse peaakna keskses osas. Kui soovid pilti suuremana näha, minimeeri külgribad (selleks lihtsalt klõpsa neile). Piltide vaatamisel saab alati kasutada kontekstimenüü käske. Tagasi albumivaatesse pääsemiseks klõpsa uuesti pildile või vajuta klahvi Esc või F3 .

##### Foto redigeerimine

Pildiredaktori saab vajaliku fotoga avada kas kiirklahviga F4 Pilt Muuda... või sellele hiire parema nupuga klõpsates ning kontekstimenüüst käsku Vaata valides. Fotode redigeerimisest kõneleb lähemalt osa &digikam;i pildiredaktor. Pildiredaktor võimaldab pilte nii vaadata kui ka neid mitmeti muuta.

##### Foto vaatamine või redigeerimine mõnes muus rakenduses

Vahel ei pruugi &digikam; pakkuda kõiki võimalusi, mida sa vajad. Foto saab avada mõnes muus rakenduses, kui teha sellel klõps hiire parema nupuga ja valida kontekstimenüüst Ava kasutades alt vajalik rakendus. Rakenduste nimekirja selles alammenüüs kontrollib &kde; standardsete failiseoste määratlus antud pildivormingu tüübi kohta. &kde; käsiraamatus leiad täpsemad juhised, kuidas muuta failiseoseid, kui sulle vajalikku rakendust ei peaks alammenüüs leiduma.

Arvesta, et kui töötled fotot mõnes muus rakenduses, võib tekkida probleeme fotodele kaasatud metaandmetega. Mõned rakendused ei säilita muudetud pildi salvestamisel selle metaandmeid. See tähendab, et kui redigeerid fotot mõne sellise rakendusega, kaotad info foto orientatsiooni, ava ja muu sellise kohta, mis on salvestatud EXIF- ja IPTC-siltidesse.

##### Kadudeta piltide pööramine

Pööramiseks on vajalik Kipi JPEG Lossless plugin. Kui see ei ole paigaldatud, saad muidugi fotosid pöörata, aga pead seda tegema pildiredaktoris. Pildiredaktor kasutab pööramiseks teistsugust meetodit ja kuigi sa ei pruugi erinevust tähele panna, võib teatud fotodel pildiredaktori meetodit kasutades tekkida kadusid, kui pilt salvestada JPEG-vormingus. Siinkirjeldatud pööramismeetodi puhul kasutatakse Kipi JPEG Lossless pluginat, mille korral originaalpildis mingeid kadusid ei teki.

Pildi pööramist võimaldab &digikam; ette võtta kahel viisil. Lihtsaim viis on teha pisipildil klõps hiire parema nupuga, valida kontekstimenüüst Pööramine ja selle alammenüüst vajalik pööramisnurk.

Paljudel digikaameratel on tänapäeval orientatsioonisensor. See tuvastab pildi tegemise ajal, kuidas sa kaamerat hoiad. Orientatsiooniinfo salvestatakse koos pildiga. See ja muud metaandmed salvestatakse metaandmete sektsioonis, mis kannab nimetus EXIF. Kaamerad võivad ka ise pilte pöörata, kuid nende töötlemisvõime on piiratud, mistõttu on mõttekas sellised toimingud jätta vastavate rakenduste, näiteks &digikam;i hooleks. Kui kaamera on salvestanud orientatsiooniinfo, saab &digikam; seda kasutada fotode automaatseks pööramiseks, nii et neid näidatakse alati õigesti, kui sa pilte vaatad. Info olemasolul pöörab &digikam; fotosid kohe kõvakettal vastavalt EXIF-info andmetele.

Fotosid pööratakse kvaliteedis kadusid kandmata ning orientatsiooniinfo määratakse normaalseks, nii et ka muud EXIF-võimalusega rakendused oskavad neid korrektselt käsitleda. Selle võimaluse kasutamiseks tee pisipildil klõps hiire parema nupuga ja vali kontekstimenüüst Pilt Automaatne pööramine/peegeldamine EXIF-info põhjal . Kaameraliides võib seda teha automaatselt fotode laadimise ajal kaamerast, mis tagab, et sinu fotod on alati õige orientatsiooniga. Kui kaamera sellist infot fotode kohta ei paku, ei tee pööramiskäsk mitte midagi.

##### Foto ümbernimetamine

Foto failinime saab muuta, kui klõpsata pisipildile hiire parema nupuga ja valida kontekstimenüüst F2 Nimeta ümber . Pane tähele, et faililaiendit (.jpg, .tif &etc;) ei tohiks muuta.

##### Foto kustutamine

Foto kustutamisel &digikam;is visatakse see &kde; prügikasti ( F8 Pilt Kustuta või Delete). Kui eelistad, et kustutamisel eemaldataks pilt täielikult, siis seda saab tema kiirklahviga &Shift;Delete .

#### Peaakna vaade "Kuupäevad"

Kuupäevad peaaknas

Vaade "Kuupäevad" korraldab fotod kuupäevade järgi. &digikam; kasutab kas EXIF-andmetes leiduvat kuupäeva või kui seda pole, siis faili viimase muutmise kuupäeva.

Kui valid nimekirjast kuu, näidatakse pildivaates kõiki antud kuu fotosid. Ainult konkreetse päeva või nädala fotode nägemiseks vali vastav aeg kuupäevavaate allosas olevast kalendrist.

#### Vaade "Sildid"

Fotode (hierarhiline) sildistamine on võimas ja paindlik viis oma fotosid korraldada ja katalogiseerida. Sildid on omamoodi pealkirjad, mida saab rakendada konkreetsetele fotodele. Kui fotole on silt lisatud, saab seda fotot leida vastavat silti valides või otsides.

##### Sildi valimine ja uue sildi omistamine

Sildi valimisel näidatakse kõiki antud sildiga tähistatud fotosid.

Sildid võib seada hierarhiasse. See võimaldab silte loogiliselt organiseerida. Samuti saab sel moel "Siltide" nimekirja teatud osasid avada või sulgeda, et leida hõlpsamini üles just parajasti vajalikud sildid.

Sildid salvestatakse kiireks kasutamiseks andmebaasi, omistatud sildid kirjutatakse pildi IPTC andmeväljadesse (vähemalt JPEG korral). Nii saab silte kasutada ka teiste rakendusega või juhul, kui andmebaasis peaksid andmed kaotsi minema, saab neid tagasi importida, kui &digikam; pilti uuesti näeb.

##### Siltide haldamine

Uusi silte saab lisada kas hiire parema nupuga pealkirjale "Sildid" klõpsates või klõpsuga olemasolevale sildile. Mõlemal juhul tuleb kontekstimenüüst valida Uus silt. Kui klõpsad uue sildi lisamiseks olemasoleval sildil, lisatakse uus silt selle alamsildina.

Sildi saab kustutada hiire parema nupu klõpsuga sildile, mida soovid kustutada, ning kontekstimenüüst käsku Kustuta valides. Sildi kustutamisel ei kustutata sellega tähistatud fotosid, fotod lihtsalt kaotavad sildi.

Sildi asukohta puus võib muuta lihtsalt silti vajalikku kohta lohistades. Seejärel ilmub menüü, mis pakub võimaluse silti liigutada. See toimib nii vasakul kui ka paremal külgribal. Üks silt saab puus korraga asuda ainult ühes kohas.

Sildi omaduste määramiseks klõpsa hiire parema nupuga sildil ja vali Muuda sildi omadusi. Sildi omaduste dialoogis saab muuta sildi nime ja ikooni, millega seda tähistatakse nimekirjas "Sildid".

Sildi ikooni vahetamiseks klõpsa hiire parema nupuga fotol, mida soovid kasutada sildi ikoonina, ja vali kontekstimenüüst käsk "Määra sildi pisipildiks". Soovi korral võid seda teha ka lohistades: vali foto ja lohista see siltide nimekirjas vajaliku sildi peale.

##### Fotode sildistamine

Enne seda, kui saad kasutada kõiki &digikam;i avaraid võimalusi, mis kaasnevad sildistamise võimalusega, tuleb mõistagi fotod sildistada. Seda saab teha kahel viisil. Kui oled leidnud fotod, mida soovid sildistada, võid need lohistada vajalikule sildile nimekirjas "Minu sildid" või siis teha pildiaknas valitud fotodel klõps hiire parema nupuga ja valida kontekstimenüüst Omista silt.

Fotole võib omistada nii palju silte kui süda lustib. Fotot näeb siis, kui valid mõne sildi, mis on antud fotole määratud. Sel moel võid määrata sildi igale fotol olevale isikule kui ka foto tegemise kohale, sündmusele &etc;

###### Pildi sildistamine kontekstimenüü abil või lohistades ükspuha kumbalt külgribalt

Kui oled foto sildistanud, on sildi nimi pildiaknas näha pisipildi all.

Sildi saab fotolt eemaldada hiire parema nupu klõpsuga fotole ja kontekstimenüüst Eemalda valides. Selles menüüs on näha ainult need sildid, mis on antud fotole omistatud.

#### Vaade "Otsingud"

##### Kiirotsingu tööriist

Kiirotsng võimaldab kasutada lihtsat otsinguvormi, millega saab läbi korraga läbi uurida kogu albumiteegi fotode kõik andmeväljad. Otsingutermin tuleb sisestada väljale Otsing. Kui näiteks sisestad sinna 'sünnipäev', otsitakse albumiteegist kõiki fotosid, mille kirjelduses leidub sõna 'sünnipäev', kui aga '05.png', siis kõiki pilte, mille failinimes leidub '05.png'.

Otsingu omadused:

- otsingud on tõstutundetud

- tühikut otsingusõnade vahel käsitletakse loogilise JA-na

- erimärke ( . * ? / &etc;) ei tõlgendata, vaid võetakse nii nagu on

- kaasatakse kõik andmebaasi elemendid: nimed, hinnangud, võtmesõnad, sildid, albumid, kogud, kuupäevad (tulevikus vahest veelgi rohkem)

Kui soovid otsida teatud ajast pärit fotosid, võid sisestada näiteks `2005`, kuid sa võid otsida ka kuu järgi. Selleks kirjuta otsingukasti lihtsalt kuu nimetus. Seda saab teha enda emakeeles, nii et näiteks veebruarikuiste piltide leidmiseks kirjuta `veebruar`. Kombinatsioon 'veebruar 2006' tähendab 'veebruar JA 2006' ehk siis 2006. aasta veebruari. Samuti võib otsida näiteks fraasiga 'veebruar 2007 cr2', mille korral leitakse kõik 2007. aasta toorvormingus failid.

###### Kiirotsingu tööriist tegevuses

Kui oled valikuga rahul, klõpsa nupule OK ning otsingu tulemusi näidatakse vaate "Minu otsingud" peaaknas. Väljale Otsingu salvestamine nimega võib kirjutada nime, mille all tahad antud otsingut nimekirjas "Minu otsingud" edaspidi näha. Kui soovid leitud valikut hiljem muuta, klõpsa lihtsalt nimekirjas "Minu otsingud" vastavale kirjele hiire parema nupuga ja vali mõni sealpakutavatest võimalustest.

Kui valid Muuda otsingut, ilmub seesama otsinguvorm, mis sisaldab ka otsingu infot. Kui valid Muuda täpsemat otsingut, käivitatakse täpsema otsingu tööriist, mis võimaldab varasemat otsingut mitmeti täpsustada. Sellest räägib lähemalt täpsema otsingu tööriistale pühendatud osa.

Kui soovid otsingu nimekirjast eemaldada, vali kontekstimenüüst Kustuta otsing.

###### Otsinguvaade

##### Täpsema otsingu tööriist

Täpsema otsingu tööriist pakub mitmeid võimalusi, kuidas leida infot &digikam;i albumite andmebaasi konkreetsetelt väljadelt.

Otsingureeglite nimekiri sisaldab kõiki valikuid, mida kasutatakse albumite andmebaasist otsimisel. Reeglid paiknevad üksteise all ja neid eraldab joon. Valiku võib nimekirja lisada või sealt eemaldada lisamise/kustutamise nupuga või neid rühmitada või rühmad lõhkuda rühmitamise või rühmade lõhkumise nupuga. Valikuid saab kombineerida, kasutades loogikaoperaatoreid Ja ja Või.

Kui lisasid reegli operaatoriga Ja, aga siis leidsid, et see peaks olema tegelikult Või, saad seda hõlpsasti muuta, tehes reegli juures topeltklõpsu tekstil Ja.

Valik koosneb neljast väljast:

###### Otsingureegli üksikasjad

1. andmebaasis otsitav element, näiteks album, nimi, silt, pilt, võtmesõna &etc;

2. loogikatehe, mida otsimisel kasutatakse ja mis sõltub elemendi tüübist.

3. argument ehk string või nimi, mida otsitakse.

4. märkekast, mis võimaldab kasutada lisamise/kustutamise ja rühmitamise ning rühmade lõhkumise võimalusi.

Nii näiteks võid ette võtta täpsema otsingu, et leida andmebaasist elemente, mis vastavad järgmistele tingimustele:

- Kõik albuminimed, milles leidub string 'adrien' ja kõik pildipealdised, milles leidub string 'an'.

- Või kõik elemendid, millel on silt 'Inimesed'.

- Või kõik võtmesõnad, milles leidub string 'gilles'.

###### Täpsema otsingu tööriist

Kui soovid reegleid omavahel rühmitada, märgi kastike reegli lõpus ja vajuta nupule Rühmita. Valikud moodustavad seejärel rühma:

###### Rühmitatud reeglitega otsing

Kui oled kõik vajalikud otsingukriteeriumid määranud, klõpsa nupule OK. Otsingu tulemusi näeb seejärel "Minu otsingute" aknas. Tekstikasti Otsingu salvestamine nimega võib kirjutada nime, millega otsing salvestatakse "Minu otsingute" nimekirjas. Kui soovid oma valikut hiljem muuta, klõpsa "Minu otsingute" vaates hiire parema nupuga vajalikule elemendile ning vali kontekstimenüüst Muuda otsingut.

### &digikam;i valguslaud

&digikam; võimaldab kasutada eraldi aknas valguslauda, kus saab hõlpsasti pilte võrrelda. Kasutada saab kõiki toetatud pildivorminguid, kaasa arvatud toorfailid.

Vali peaakna mis tahes vaates üks või rohkem pilti ning vali kontekstimenüüst &Ctrl;L Lisa valguslauale . Valitud pilt või pildid lisatakse valguslauale ja avatakse eraldi aken. Kui oled uuesti &digikam;i peaaknas, saab valguslauale kiiresti lülituda käsuga L Tööriistad Valguslaud .

Lohista pisipildirealt pildid all asuvatele vasak- ja parempoolsetele võrdluspaneelidele. Nooleke näitab, milline koopia asub millisel paneelil. Kui valida tööriistaribalt Eelvaatluse sünkroniseerimine, sooritatakse kõik suurendamis- ja liigutamisoperatsioonid sünkroonselt mõlemal paneelil, et saaks mõlemal pildil võrrelda ühesuguseid alasid.

Teine võimalus sobib paremini kiiresti pildiseeriast vajalike väljanoppimiseks. Kui valida tööriistaribal Liikumine paaridena, lisatakse võrdluspaneelidele automaatselt kaks esimest pilti. Mis tahes pisipildil klõpsates avatakse see vasakpoolses eelvaatluses ning sellele järgnev pisipilt parempoolses. See võimaldab kiiresti läbi võtta terve sarnaste piltide seeria.

Loomulikult saab valguslaual kasutada ka tavalisi kustutamistoiminguid ning menüüd F4 Fail Redigeerimine...

Kogu peaakna parempoolse külgriba teave on kättesaadav ka valguslaua mõlemas eelvaatluses. See võimaldab hõlpsasti seostada näiteks säriandmete visuaalsed erinevused.

Mõlema paneeli alumises parempoolses nurgas on sisseehitatud liigutamisvõimalus (ristatud nooled). Kui sellel klõpsata ja &HVN; all hoida, saab pildi fookust liigutada (sünkroniseerimisrežiimis on mõlema pildi fookus sama).

Suurendamine toimib samamoodi nagu teistes vaadetes: kasuta ükspuha kumma paneeli all olevat suurendusliugurit või kiirklahvi &Ctrl;hiireratas; suurendamine mõjutab mõlemat pilti, kui sisse on lülitatud sünkroniseerimisrežiim.

#### Valguslaua kasutamine

### &digikam;i külgriba

#### Parempoolse külbriba tutvustus

&digikam;i peaaknas asub paremal pool külgriba, mis sisaldab olulist teavet valitud piltide kohta ja võimaldab nendega teatud toiminguid ette võtta. Sama külgriba saab kasutada ka pildiredaktoris. See koosneb kokku viiest kaardist:

- Omadused: faili ja pildi omadused, pildistamise põhiparameetrid (EXIF-sildid)

- Metaandmed: EXIF, Makernotes, IPTC ja GPS-i andmed (neid omadusi saab redigeerida kahe Kipi plugina abil)

- Värvid: histogrammid ja põimitud ICC profiilid

- Kommentaarid ja sildid: kommentaarid, kuupäeva ja kellaaja seadistused, hinnangud, sildid

- Sildifiltrid: peaakna valikule rakendatavad sildifiltrid

Ühe ja sama kaardi sakile teist korda klõpsates saab vastavalt kaardi sulgeda (piirdele taandada) või avada.
&doc-sidebar;

#### Kommentaarid ja sildid

Külgriba kaartidel saab rakendada ja muuta piltide omadusi, näiteks pealdisi, hinnanguid, kuupäevija silte. Need salvestatakse vastavasse andmebaasi, IPTC ja EXIF-i andmeväljadesse ning muutuvas seeläbi pildi osaks. Kõik mainitud atribuudid on kasutatavad külgribal, nagu näitab allpool olev pilt. Pildiinfo lugemisel on järjekord järgmine: a) andmebaas, b) IPTC, c) EXIF. Kui nende kolme vahel esineb erinevusi, arvestatakse seda prioriteeti ja andmed sünkroniseeritakse. Külgriba ülaosas paiknevad nooled, mis lubavad liikuda esimesele-eelmisele-järgmisele-viimasele pildile (seda ainult peaakna korral).

##### Külgriba kommentaaride ja siltide kaart

Külgriba kommentaaride ja siltide kaart

##### Kommentaarivaade

Pealdisevaates saab kirjutada või sinna asetada piiramatu pikkusega pealdise (vaata allpool märkust). Tekst ühildub UTF-8 kodeeringuga, mis tähendab, et kasutada võib ka erisümboleid. Pealdised kopeeritakse EXIF-i ja IPTC väljadesse, kus neid saavad kasutada ka teised rakendused.

IPTC toetab ainult ASCII sümboleid ja maksimaalselt 2000 märki (vana Ameerika norm). Kõik kommentaarid kärbitakse 2000 märgini, erisümbolid on moonutatud. Kui kavatsed kasutada IPTC kommentaarivälja teistes rakendustes, tuleks nende piirangutega arvestada.

##### Kuupäev ja kellaaeg

Kuupäeva ja kellaaja kaardil, mis kajastab foto tegemise aega, saab muuta kõiki väärtusi. Kuupäeva liitkastis avaneb kalender, kellaaja kerimiskasti saab kellaaja ka käsitsi kirjutada. Need kopeeritakse EXIF-i väljale 'Date and Time'. Kui tahad muuta mitme pildi loomisaega, saab seda mugavamalt teha vastava Kipi pluginaga. Kui see on paigaldatud, saab seda kasutada menüükäsuga Pilt Kohenda kuupäeva ja kellaaega... Vali peavaates pildid, mille aega tahad muuta, ja seejärel vali mainitud menüükäsk.

##### Hinnang

Hinnangusektsioonis on näha hinnangud vahemikus 0 kuni viis, mida saab kasutada otsimisel ja sorteerimsiel. Hinnangut saab omistada hiireklõpsuga külgribal asuvale viiele tärnile või kiirklahviga Ctrl+0...5. Külgriba hinnang omistatakse alati ainult ühele pildile korraga. Mitme pildi hindamiseks vali pildid ja kasutada kontekstimenüüd.

Hinnang kirjutatakse tõlgendatuna IPTC väljale 'urgency'. Tõlgendamisel kasutatakse järgmist vastavustabelit:

&digikam;i hinnang | IPTC Urgency
--- | ---
- | 8
* | 7
* | 6
** | 5
*** | 4
**** | 3
**** | 2
***** | 1

##### Sildipuu

Sildivaade näitab adaptiivse filtriga sildiotsingu kasti, sildipuud ja liitkasti, milles leiduvad &digikam;i varasemate seansside ajal omistatud sildid.

Sildipuud muudetakse dünaamiliselt vastavalt sellele, kuidas kirjutada otsingusõna kast. See võimaldab kiiresti vähendada näidatavate siltide arvu puus. Mõistagi on sellest abi ennekõike siis, kui silte on palju.

All paiknev liitkast pakub veel üht kasulikku omadust, mis tuleb abiks pildisarjade kiirel sildistamisel. Nimelt jäetakse erinevad sildid nende omistamisel meelde, et neid saaks hiljem kiiresti kasutada.

Muidu rakendatakse silte lihtsalt vastavaid kaste puus märkides. Kõik piltide sildid kirjutatakse IPTC andmeväljale 'keyword'.

Kui oled valinud peavaates mitu pilti ja märgid sildipuus sildi, omistatakse see ainult esiletõstetud pildile, aga mitte tervele valikule. Kui tahad sildistada kogu pildivalikut, uuri osa Sildifiltrid.

#### Sildifiltrid

Sildifiltrite külgriba saab kasutada peavaates teatud kindlate piltide kuvamiseks. Tavaliselt kasutatakse külgriba albumi-, kuupäeva-, sildi- ja otsinguvaadet. Kui aga parempoolsel sildifiltrite külgribal märkida üks või enam silti, siis kuvatakse ainult nende siltidega pilte. Külgribal on näha kõik loodud sildid.

Toome näite: oletame, et sul on silt 'avalik', millega on tähistatud kõik pildid, välja arvatud erapildid. Kui nüüd märgid parempoolsel külgribal sildi 'avalik', peidetakse kõik erapildid (need, millel pole silti 'avalik'). Millist vaaterežiimi sa vasakpoolsel külgribal ka ei valik, näidatakse ikka ainult pilte sildiga 'avalik'. Veel üks tüüpiline näide on teatud siltide hulga valimine hierarhiapuus. Oletame, et tahad näha puus, milles on seitset erinevat värvi tähistada sildid, pilte, millele on omistatud sildid 'punane' ja 'roheline'. Selleks klõpsa peavaates sildile 'värv' ja vali parempoolsel külgribal 'punane' ja 'roheline'.

Veel üks hea omadus on sildistamine lohistades. Oletame, et oled valinud peavaates mitu pilti ja soovid neile sildi omistada. Kui silt on juba olemas, lohista see lihtsalt parempoolselt külgribalt valiku peale (ükspuha millise valitud pildi peale). Ilmub dialoog, mis pärib, kas omistada piltidele silt.

Sildifiltrite külgriba

Toodud näites on peaaknas pildid näha vastavalt kuupäevale ja sildifilter on 'Silt puudub', mis jätab nähtavale ainult kolm pilti. Need on valitud kiirklahviga Ctrl+a, seejärel on parempoolsest sildipuust lohistatud silt valiku valiku kohale. Kontekstimenüü pärib, kas omistada silt.

### Digimaterjalide haldus (DAM) &digikam;iga

Süsteemi loomine oma fotode korraldamiseks ja leidmiseks

- Näide DAM-i kasutamise kohta &digikam;is

- Arhiivi loomine: kataloogi ülesehitus, füüsiline paigutus kui teave

- Metaandmete automaatne genereerimine

- Hindamine ja järjestamine

- Sildistamine, võtmesõnade omistamine

- Allkirjad ja kommentaarid

- Geolokatsioon

Autõriõiguste kaitsmine

- Digitaalne vesimärk (DW)

Piltide kaitsmine andmete riknemise ja kao eest

- Füüsiline riknemine

- Loogikavead

- Inimlikud vead

- Levinud müütide ümberlükkamine

- Arvepidamine: andmete suurus, vajaliku andmekandja mahu hindamine

- Varundamine, varundamine, varundamine - ja taastamine!

- Piltide kaitse tehnika ja omaniku vahetumise ohtude eest

- Parim praktika: andmekaitse

Tüüpiline DAM-i töökorraldus

#### Sissejuhatus

...lõppude lõpuks vajavad fotod väga suurt hoolt. Ma loodan, et see olid sina, kes nii ütles...

Kas leiad alati kohe oma digifoto, kui seda läheb vaja, või pead kõvaketast ja katalooge uurima palju kauem, kui sooviksid? Kas sul on kindel süsteem oma fotode sisuandmete kirjeldamiseks ja jälgimiseks? Kui töötad fotograafina - kas sinu piltidel leidub autoriõiguse ja kontaktinfo või on nad sisuliselt kaitsmata? Kas tahad, et ka sinu tulevased lapselapsed saaksid vaadata eile tehtud pilte? Kuidas oled valmis juhuks, kui sul tuleb välja vahetada arvuti, kõvaketas, tarkvara või operatsioonisüsteem, nii et piltidega tegelemine oleks endiselt lihtne?

Kas digimaterjalide haldus (Digital Asset Management, DAM) ei ole järjekordne lööksõna? See tähendab kogu protsessi pildi tegemisest lõpliku väljundi ja püsiva salvestamiseni. Kõik, kes pildistavad, skaneerivad või salvestavad digifotosid, tegelevad nii või teisiti teatud moel DAM-iga, aga enamik ei tee seda süstemaatiliselt ega isegi tõhusalt.

Me pakume välja tööriista, plaani ja praktilisi nõuandeid, kuidas fotosid salvestada, üles leida, kaitsta ja taaskasutada, võttes arvesse &digikam;i kasutavate digifotograafide kogemusi. Me käsitleme pildifailide allalaadimist, ümbernimetamist, väljavalimist, teisendamist, rühmitamist, varundamist, hindamist, sildistamist, arhiveerimist, optimeerimist, säilitamist ja eksportimist.

Üldine definitsioon:

> "Digimaterjalide haldus võtab arvesse, indekseerib, kategoriseerib, turvab, otsib, muudab, koondab ja ekspordib sisu, millel on rahaline või kultuuriline väärtus."

Lisaks sellele on veel väga oluline järgmine definitsioon:

> Metaandmed tähendavad andmeid andmete kohta. Metaandmed on andmed, mis pakuvad teavet või dokumentatsiooni teiste rakenduses või keskkonnas hallatavate andmete kohta.

Meie kontekstis tähendab see teavet fotode kohta.

&digikam; koos oma teekide ja pluginatega on ainulaadne ja täielik tööriist, mis võimaldab sooritada enamiku DAM-i ülesandeid, sealjuures kiiresti ja läbipaistvalt. Kõigiti avatud standarditele tuginedes ei ole see seotud kindla platvormi ega rakendusega, vaid lubab kiiresti fotosid hallata ja leida ning vajaduse korral ka liigutada teisele platvormile, rakendusse või süsteemi, ilma et kaotaksid oma töö tulemusi, oled sa siis juhukasutaja, entusiast või professionaal.

Filmi ja digisalvestise arhiveerimisvõimalusi eristab see, et digisalvestisest saab teha nii palju uusi originaale kui vaja. Filmi puhul on alati ainult üks originaal. Kõik koopiad on mõnevõrra kehvema kvaliteediga ning nii originaal kui ka koopiad kannatavad vananemise käes. Ainuke "igivärskuse" võimalus ongi dogikoopia tegemine. See on ka ainuke võimalus, kuidas leida kaitset kõikvõimalike ohtude eest.

Ehkki tänased digiandmekandjad võivad olla lühema elueaga kui film, võid sa iga aasta, viie või kümne aasta järel või millal iganes teha uue koopia ning hoida alati tallel vähemalt kaks-kolm koopiat, soovitavalt erinevates asukohtades. Filmi puhul ei ole see lihtsalt võimalik. Film võib saada kannatada tules, uputuses või mõnes muus õnnetuses ning see võidakse isegi varastada: aga digipiltide/andmete puhul on kaotamises võimalik süüdistada ainult enda laiskust.

#### Süsteemi loomine oma fotode korraldamiseks ja leidmiseks

Teemad: hierarhia, sildid, hindamine, allkirjad, geolokatsioon, kuupäevad, failinimed, versioonid, ekportimine

Ma julgen öelda, et kui sul on arvutis üle 1000 foto ja sa ei ole nende korraldamisel kasutanud DAM-i, siis võtab mis tahes pildi leidmine väga kaua aega. Kui sa aega ei tea, kui palju pilte sul üldse on failidena, siis sa ei kasuta kindlasti &digikam;i. Metaandmete salvestamine andmebaasis ja pildifailides korraga tagab ülikiire otsingu ning kindlustab, et arhiiv on vabalt kättesaadav teistele rakendustele, platvormidele ja vormingutele.

Aga teatavasti ei ole olemas tasuta lõunaid ja nii ei ole ka tasuta kataloogimist ega DAM-i - need, kes veedavad algul veidi rohkem aega, et luua kindel süsteem, on paremas seisus, kui ajapikku fotode arv aina kasvab. DAM-i tulusust on erinevad uuringud hinnanud vähemalt kümnekordseks. Pea meeles, et vaja on olla`kokkuhoidlik ja täpne, mõelda tulevikule (30-50 aastat) ning astuda vajalikud sammud otsekohe`. Aina tähtsamaks muutuv semantiline veeb võimaldab DAM-i täielikult ära kasutada ja suurendab selle väärtust.

##### Miks eelistada DAM-i &digikam;iga?

&digikam; võimaldab mitmel moel fotosid klassifitseerida: failinimed, albumid, kogud, kuupäev + kellaaeg, sildid, hinnangud, GPS-asukoht, allkirjad. Lisaks sellele saab &digikam;i KDE4 versioonis otsida ka standardsete metaandmete, näiteks kaamera mudeli, objektiivi, koordinaatide, pildi suuruse ja veel mitme parameetri järgi. Siin loetletud metaandmete kategooriad on tegelikult vaid sinu fototeegi erinevad 'vaated'. Nende vaadete kombineerimine on väga võimas meetod, mis lubab vajaliku pildi äärmiselt kiiresti leida. Kujuta ette, et sul on oma kallimast 800 fotot. Kui otsid näiteks 'Mari' pilti, mille hinnang oleks vähemalt '***' ja mille pildistamine koht on 'Prantsusmaa', ei jää neid arvatavasti enam väga palju alles. DAM-i süsteemi mõttes paistab &digikam; otsingukriteeriumide osas silma täielikkuse, kindluse, kiiruse, skaleeritavuse, täpsuse ja avatuse poolest.

Kindlasti tuleb meeles pidada, et sa ei saa ette teada, kuidas sa ise või keegi teine soovib pilti üles leida kas või juba kahe aasta pärast. Mälestused võivad asetuda teise konteksti. Nii et kui piirad oma otsingut koha ja aja ja kaamera ja teema ja hinnagu ja omanikuga, on võimalus pilt üles leida palju suurem kui juhul, kui sa ei kasuta ühtegi kriteeriumi või kasutad näiteks ainult üht. Algul, foto tegemise ajal, on kõik metaandmed sinu peas (välja arvatud muidugi EXIF-info). Kui sa kanna neid oma DAM-süsteemi, lähevad nad usutavasti kaotsi, sest nad lihtsalt kustuvad meie mälust.

Siinkohal tuleb eristada `era-` ja `avalikke metaandmeid`. Ühelt poolt võib öelda, et kõik faili põimitud atribuudid on potentsiaalselt avalikud, sest pilte võib eksportida, müüa ja kopeerida kuhugi mujale või kellelegi teisele. Teiselt poolt võib pidada kõiki andmebaasi faili põimimata metaandmeid eraandmeteks, sest need püsivad ainult andmebaasis ega liigu sealt kuhugi. &digikam;i seadistusi täpsustades saab määrata, millised andmed jäävad eraandmeteks ja millised põimitakse, mis võib muuta nad avalikuks.

##### Arhiivi loomine: kataloogi ülesehitus, füüsiline paigutus kui teave

Kõige esimene asi, millele tuleb mõelda juba enne seda, kui hakata süsteemi looma, on info struktuur (just info, mitte andmete struktuur). Selleks tuleb ette kujutada, kuidas korraldada arvutis leiduvaid faile, otsustada, kas teised peaksid saama sinu fotodele ligipääsu (jagamine), kas paigutada nad mõnele konkreetsele partitsioonile või kettale, võrgukettale ja nii edasi. Tähele tasub panna ka seda, et millalgi võib tekkida vajadus võtta kasutusele rohkem ruumi.

Struktuur peaks olema lihtne, ühtne, skaleeritav ning ei tohiks sõltudda andmekandjast, kuhu sa andmed paigutad. Kindlasti ei tasu katalooge liiga väiksena luua - ka mitu tuhat pilti ühes kataloogis on täiesti mõistlik -, kuid nad peaksid siiski olema piisavalt väikesed, et mahuksid varukoopiate loomiseks kasutatavale andmekandjale, näiteks hõlmaksid 9,4 GB kahekihilise DVD korral 4,7 GB. Pea kindlasti meeles, et arhiiv kasvab pidevalt! Toome ühe lihtsa, aga sageli esineva näite: sa oled juhufotograaf ning teed pilte oma eraelust, perekonnat, pühadest, puhkusereisidest jne. Sel juhul võib olla mõistlik luua struktuur, mis võtab aluseks aastad, millele lisanduvad spetsiaalsed puhkuse- ja ekspordikataloogid. Struktuur võiks niisiis välja näha selline:

>     2006
>     2007
>     2008
>     Puhkus
>       - A
>       - B
>       - C
>     Eksport
>     Lõbu

Selline struktuur võib täiesti rahuldada. Puhkusepildid on kiiresti leitavad asukoha järgi (kui sa ei puhka just iga aasta samas kohas), ülejäänud kuupäeva järgi. Kui pildistad piisavalt palju, võib olla mõttekas luua aastate alla kuude kataloogid, nt. 2008-01, 2008-02 jne. 'Eksport' on antud juhul kataloog, kus paiknevad pildid, mida soovid trükkida või panna veebileheküljele.

Professionaalina tegutseval fotograafil on mõistagi teistsugused vajadused: fotode erinevad versioonid, arhiivid, pidev erineval teemal fotode juurdevool, väga suur maht. Kümmekonna aastaga on mahust 95% arhiiv ja 5% aktiivses kasutuses failid, nii et nende korraldamine on lausa hädavajalik!

Arvestada tuleks järgmisi asju:

- Millised failid kuuluvad omavahel kokku? Eraldamine failitüübi järgi muudab lihtsamaks pakktöötluse. Eraldi tasub hoida uusi ja vanu faile.

- Kuidas muuta struktuur skaleeritavaks?

- Originaal- ja tööfailide eraldamine muudab hõlpsamaks varundamis- ja migreerimisstrateegia kujundamise. Sel juhul on alati teada, kas tegemist on originaalpildi või töötlusega.

TBC

##### Metaandmete automaatne genereerimine

Mida võtta ette kõigi nende metaandmetega? Esiteks tuleb arvestada, et üsna palju pn juba `automaatselt genereeritud metaandmeid`: EXIF-andmed ja Makernotes. Kui oled määranud &digikam;is oma identiteedi, lisatakse kõigile imporditud piltidele see teave täiesti automaatselt. Kui oled piltide tegemisel salvestanud ka GPS-andmed, võid geolokatsiooni plugina abil väga lihtsalt lisada piltidele vastava teabe. Isegi kui oled pildistanud tuhat pilti, võtab kogu selle teabe lisamine vähem kui kümme minutit. Ja siis ongi sul olemas info kõigi fotode kaameraandmetega (suurendus, fookus, ava), kuupäeva ja kellaaja, pildistamise asukoha, autoriõiguse, kasutatud programmi ja veel terve hulga muude andmetega. Pole paha, eks? Aga importimisel on võimalik teha palju enamgi: muuta failinimesid, et need sisaldaksid kuupäeva või asukohta või teemat, muuta vorminguks kadudeta 16-bitised kanalid, automaatselt paigutada JPEG- ja toorfailid eri kataloogidesse jne. Väga soovitatav on näiteks piltide ümbernimetamine, et need sisaldaksid kuupäeva, asukohta või teemat. &digikam; pakub võimalust pilte igati kuupäevade järgi rühmitada, nii et kuupäeva lisamine failinimesse ei ole väga oluline. Seda muidugi juhul, kui sul ei ole kavas pilte vaadata mõne rakendusega, mis ei oska nii hästi kuupäevadega ümber käia. Kunagi tekib sul kindlasti vajadus osta uus kaamera või võtta senise kõrval kasutusele teine. Uue kaamera puhul algab piltide nummerdamine tavaliselt nimega IMG_0001:JPG, mis tähendab, et kui sa ei ole varem failinimesid muutnud, tekib sul ühenimelisi pilte topelt. Ümbernimetamine võimaldab segadust vältida. Uus nimi peaks olema igati selge ja mõistetav, kasutada tasuks nii numbreid kui ka tähti, kriipse, alakriipse, samuti oleks parem, kui enne faililaiendit ei oleks teisi punkte.

Samuti oleks soovitatav &digikam; seadistusdialoogi metaandmete kaardil sisse lülitada nende salvestamise võimalus. See taga, et EXIF- ja IPTC-andmed kirjutatakse faili. Kui sa oled unustanud seda teha, võid muidugi alati menüüst Album vastavat käsku valides kiiresti kopeerida andmebaasis leiduvad metaandmed failidesse.

Andmebaasis on muidugi palju igasuguseid andmeid, aga mis siis, kui tekib vajadus neid muuta. &digikam; pakub selleks välja metaandmete redaktori, mis lubab muuta mitmeid atribuute - mõistagi neid, mis on kõige olulisemad.

Tegelik töö algab siis, kui hakkad igale fotole omistama silte, allkirju ja hinnangut. Loomulikult saab ka selle puhul rühmitada kokkukuuluvaid pilte ja vajaliku toimingu ühekorraga ära teha. Alustame hindamisest ja järjestamisest, sest hinnangud on päris olulised: nii saame kiiresti eristada pildid, mis on teistest millegi poolest paremad või tähtsamad.

##### Hindamine ja järjestamine

&digikam;is käib hindamine viie-tärni-tööriista abil. Õigupoolest on küll hinnanguid isegi kuus, nullist kuni viie tärnini (need salvestatakse IPTC-metaandmetesse vastavat teisendust kasutades, mis tagab ühilduvuse teiste rakendustega). Hinnata saab väga hõlpsalt klaviatuuri abil või hiirega, omistades hinnangu kas ühele pildile või piltide valikule. Hiljem saab pilte otsida ka omistatud hinnangu järgi. Kuid enne seda, kui asud pilte hindama, tasuks kulutada hetk aega ja mõelda välja oma skaala. Kõige parem oleks teha seda lausa kirjalikult, tähendades üles, mida sa õieti mõtled, kui omistad mingile pildile näiteks viis tärni. Enamasti kipub nii olema, et mida parem hinnang, seda vähem on vastava hinnanguga pilte. Üsna tavaline on see, et hinnangute vahel valitseb mingi suhteliselt püsiv vahekord, enamasti vahemikus 3 kuni 10. Oletame, et sinu puhul on see vahekord 7. Sel juhul tuleb iga viietärnilise pildi kohta 7 neljatärnilist, 49 kolmetärnilist ja nii edasi - kokku niisiis peaaegu 20 000 pilti. Päris hämmastav, eks? Kusjuures 16 807 pilti on üldse hinnanguta! Muidugi võib see vahekord olla milline tahes, see sõltub sinu eelistustest. Üsna mõttekas võib olla ka välja selgitada, milline on sinu arvates neutraalne pilt - sel juhul on kõik sellest hinnangust madalamad hinnangud tegelikult negatiivse tähendusega. Igal juhul aitab see väga tõhusalt oma fotokogu korrastada ja vajadusel tühised pildid kustutada. Viimasel kaalutlusel võib olla otstarbekas ka hinnata pilte näiteks nii: 0 piltidele, mida võib kohe minema visata, 1 tärn neile, mis jäävad veel otsust ootama, 2 neile, mis sobivad ekspordiks galeriisse, 3 neile, mis kõlbavad trükkimiseks, 4 neile, mis on sobilikud müümiseks, ja 5 tärni neile, mille kallal võib edasi vaeva näha. Aga nagu öeldud, kõik sõltub just sinu eelistustest ja vajadustest. Järgnev tabel illustreerib professionaalse fotograafi hinnangute arvatavat arengut järgmise tosina aasta jooksul eeldusel, et hinnangute suhe on ligikaudu 7. Sellest ilmneb, et häid pilte on alati suhteliselt lihtne üles leida, isegi kui sul on kokku miljoneid fotosid.

Hindamine

Jätkame nüüd siltidega, mida mõnes muus rakenduses nimetatakse ka võtmesõnadeks või kategooriateks.

##### Sildistamine, võtmesõnade omistamine

Sildid on hierarhiline süsteem, mille sa ise lood. Oluline on luua selline süsteem, mis vastab sinu enda nõuetele ja tavadele. Kas oled (pool)professionaalne fotograaf, kes müüb pilte agentuuridele, või soovid oma fotosid avaldada veebigaleriis või oled lihtsalt pühapäevapiltnik, kes jäädvustab oma perekonna või suguvõsa sündmusi? Kõigil juhtudel tuleb luua sildisüsteem, mis rahuldab just sinu vajadusi. Vastava valiku sisselülitamisel kirjutab &digikam; kogu hierarhia IPTC väljadesse, nii et näiteks sinu fotoagentuur saab seda kasutada peal- ja allkirjade automaatseks loomiseks fotode eksportimisel veebi. Igal juhul võimaldavad sildid kiiresti üles leida just vajaliku pildi.

Hierarhia võimaldab piltide automaatset rühmitamist. Üsna tüüpiline on oma tarbeks pildistatud fotode korral alustada tipptaseme siltidega 'Tegevused', 'Inimesed', 'Kohad', 'Teemad', 'Projektid'. Sel juhul rühmitatakse kõik vastava sildiga tähistatud fotod vastavatesse virtuaalsetesse albumitesse. &digikam;i vasakus külgpaneelis on neile virtuaalalbumitele eraldatud spetsiaalne vaade. Aga see ei ole veel kõik! Hierarhiasse alamsilte lisades ei saa pilte lihtsalt kiiresti üles leida ja filtreerida, vaid parempoolses külgpaneelis on võimalik luua ka sildirühmade kombinatsioone. Oletame näiteks, et sul on vasakus külgpaneelis valitud virtuaalne album 'Inimesed', mille all on 12 erineva inimese silti. Nüüd saad need kombineerida paremas külgpaneelis ja valida 12 seast välja näiteks 'Peetri', 'Pauli' ja 'Mari'.

Pikema aja jooksul ei ole võimalik piltide ja nende sisu üksikasju meeles hoida - kõikvõimalikke metaandmeid on niigi palju ja nii suur ei ole nüüd ühegi inimese mäletamisvõime. Seepärast on oluline `valida üldised kategooriad`. See võib jääda meelde, et teatud pilt oli tehtud jõekaldal teatud maal või mandril (märksõnad: jõgi, manner), aga jõe nimi võib kergesti ununeda. Selle asemel et anda ainult silt 'Okavango', võib anda sildi jõgi/Aafrika või jõgi/Lõuna-Aafrika. Üksikasjad võib lisada nii silti kui ka allkirja. Siinkohal võib soovitada mõelda näiteks sellele, kuidas otsiksid jõge, mille nime oled unustanud, mõne interneti otsingumootoriga. Sama lähenemist tasub kasutada ka oma fotokogus!

Teine struktuurivõimalus on ülesandekeskne, näiteks 'Trükitööd', 'Veebieksport', 'Isiklik', 'GaleriiXUZ', 'Kliendid', 'Slaidiseanss' vms. Loo vajalikud rühmad, aga ära üle pinguta. Sa pead vähemalt tipptaseme silte suutma meeles hoida, muidu ei ole eristamisel enam mõtet. Ära unusta, et otsingu puhul on ka teisi atribuute, mis aitavad vajalikke pilte leida. Parempoolse külgpaneeli sildifilter võimaldab luua konbinatsioone mis tahes vasakpoolse külgpaneeli vaatega (albumid, kalender, ajatelg, sildid, otsing).

Kui impordid kataloogitud pilte mõnest muust allikast ja neile on juba sildid omistatud, loob &digikam; automaatselt sildipuu, sinu ülesandeks on see vaid vajaduse korral õigesse kohta liigutada. Hierarhia muutmine sildipuu sees on lihtne, selleks piisab vaid alampuu lohistamisest hierarhias kuhugi mujale. Muudetud silte uuendab &digikam; samuti automaatselt.

Kõrvalolev joonis näitab, mil moel erinevad metaandmed kattuvad. See on muidugi väga ligikaudne esitus, sest kõik metaandmete plokid jagunevad omakorda alljaotusteks. Failinimed ja kalendriandmed on kõigi piltide omadused.

Hindamine

Aga piisab siltidest - võtame ette allkirjad ehk kommentaarid, mis on metaandmete kategoriseerimise kolmas tähtis tööriist.

##### Allkirjad ja kommentaarid

See on juba neljas metaandmete liik, millest me siin juttu teeme. Mis eristab siis allkirju (nende kohta võib kasutada ka mõistet kommentaarid, aga IPTC terminoloogias on need siiski allkirjad, inglise keeles caption) siltidest? Kui sildid tagavad hierarhilise ja üldistava iseloomustuse, siis allkirjad, otse vastupidi, täpse kirjejduse, üksikasjad. Sildid on eelkõige mõeldud materjali leidmiseks, hankimiseks ja rühmitamiseks, allkirjad aga peavad vaatajat teavitama, neid kuidagi puudutama, nende meelt lahutama. Loomulikult saab ka allkirjade järgi pilte otsida ja filtreerida, aga see on lihtsalt lisavõimaus. Allkirjad on mõeldud loo, sündmuse, tunnete esitamiseks, just allkirjad muudavad fotod huvitavamaks ja just nende abil annab foto edasi konteksti ja tähenduse. Kui pilt ise on esteetiline väljendus, siis allkiri peab olema selle emotsionaalne ja informatiivne lisand.

Enamasti ei tehta fotot selleks, et keegi seda ei näeks. Enamasti soovitakse neid jagada sõprade, perekonna, teiste fotograafide, agentuuridega, panna nad internetti kõigile näha. Ja ära püüagi väita, et sind ei huvita, mida sinu fotodest arvatakse!

Oletame siis, et oled teinud imekauni portree, tabanud vaimustava päikeseloojangu või maastiku ja tundub, et keegi ei tee sellest välja. Miks? Püüa ise vaadata mõnda head fotot, ilma et sa loeksid selle pealkirja, allkirja või muud taustinfot. Kui paljud tunnevad siis õieti huvi säriaja, ava, värvustasakaalu ja muu sellise vastu. Kindlasti neid on, aga eelkõige huvitab inimesi lugu, mida pilt jutustab. Kõige rohkem soovitakse näha sellist fotot, mis jääb meelde, sest tähenduseta pildid ümbritsevad meid nagunii kõikjal. Seepärast tuleb vaatajale pakkuda midagi, mis selgitab, mida ta siis õieti näeb.

Vaatame siinset panoraami. See ei ole kindlasti kõige kaunim rannavaade. Kui seda lähemalt uurida, näeb mõningaid detaile, inimesi, ruumi.

Hindamine

Aga nüüd ütlen, et seel on liitlaste maabumiskoht "Omaha Beach" Prantsusmaal Normandias 60 aastat pärast dessanti. Ahhaa! Nüüd tekivad vaatajal mõtted, seosed, mälestused, ajalooline taust ja pildil võib sõna otseses mõttes näha vaikust. Kõike seda annab edasi allkiri.

Et teised saaksid sinu fotot tõeliselt hinnata, on arvatavasti pildist endast tähtsam pealkiri ja huvi, mida see võib tekitada. Kui näitad oma pilte, jutusta ka nende lugu. Pea meeles, et vaatajatele on oluline edasi anda pildi tähendus, et nad mõistaksid, millega on tegemist, miks see köitis sinu tähelepanu ja miks sa arvad, et see võiks kellelegi teisele samuti huvi pakkuda.

- Anna inimestele teada, mida sa silmas pidasid ja pead ja miks see sulle korda läheb

- Loo fotode vahel seos

- Vastanda või seosta fotod erinevate ajastutega

- Tee märkmed peagi pärast pildistamist, mil sa veel kõike hästi mäletad

- Mõtiskle, uuri, jaluta ja räägi - aga mis peaasi, kuula.

- Pilt ei pea olema tingimata ideaalne, sest ka keskpärase pildi võib muuta väga heaks korralik allkiri.

&digikam; võimaldab sisestada allkirjana piiramatul hulgal teksti rahvusvahelisi tähti kasutades (UTF-8 kodeering). Soovi korral võib allkirja lisada paljudele piltidele korraga. KDE pakub välja isegi õigekirja kontrollimise võimaluse. Kui ekspordid pildid veebigaleriisse, eksporditakse allkirjad sinu valikul allkirjade ja/või pealkirjadena, nii et sa ei pea kogu oma lugu avaldamise jaoks eraldi ümber jutustama.

##### Geolokatsioon

Kas mäletad veel aega, mil GPS-i ei olnud? Aega, mil pidid võõras linnas leidma tee ilma mingi navigeerimissüsteemita? Ah, kas polnud maakera üks igav sinine pall, enne kui ilmus GoogleEarth? Igal juhul piltide puhul on ruumilised kohamääratlused leidnud juba oma kindla koha.

Üksikutel kaameratel on sisseehitatud GPS-vastuvõtja ning nende korral lisatakse piltidele kolmemõõtmeliste koordinaatide silt. Aga peaaegu iga GPS-seadmega on võimalik paika panna marsruut (see tähendab muidugi, et vastuvõtja pidi olema fotode tegemisel kaasas ja sisse lülitatud ning kaameral väga täpselt määratud aeg) ja salvestada see arvutisse. See tuleb salvestada GPX-vormingus, mida on väga lihtne teha gpsbabeli, gpsmani ja teiste tööriistadega. Seejärel võib terve rea pilte sobitada &digikam;i abil kokku marsruudiga. Koordinaadid kirjutatakse JPG-failide JFIF-komponenti ja andmebaasi. KDE4 versioonis on võimalik pilte otsida ka asukohtade ja koordinaatide järgi ning luua geograafiliste asukohtade põhjal virtuaalseid albumeid. Parempoolses külbribas metaandmete kaardi all leiab maailmakaardilt ka oma pildi asukoha. Veel üks klõps avab mõne veebi kaarditeenuse, mis suurendab kaarti ja näitab üksikasju. Aga isegi kui sul ei ole GPS-marsruuti, võid georedaktoris anda silte ühele või paljudele piltidele. Selleks tuleb lihtsalt kaardil üles otsida koht, kus foto omn tehtud, ja selle omistamiseks fotole asukohal klõpsata.

Näide: Garmini marsruudi teisendamine failinime 'xyz' korral:

>     &dollar; gpsbabel -w -i mapsource -f xyz.mps -o gpx -F xyz.gpx

Geolokatsiooni kasutamisvõimalused on juba praegu loendamatud ning tulevikus muutuvad nad täiesti igapäevaseks. Ma olen kindel, et üsna pea on võimalik virtuaalselt oma reisid taas läbi elada just geolokatsioonisiltidega varustatud piltide abil. &digikam; võimaldab muu hulgas eksporti kml-failidena, mida saab avada GoogleEarthiga (mis omakorda näitab fotosid nende tegemise asukohas), eksporti gallery2, picasaweb, flickrisse ja mujale GoogleMapsi näitajaga ja veel palju muud.

#### Autoriõiguste kaitsmine

Teemad: vesimärgid, IPTC ja XMP autoriõiguse andmed, ekspordi suurus

Oma digikogu tähistamine autoriõiguse, omanikutähiste ja muu sellisega on meie viimane samm. Erinevalt paberkoopiate 'vanast heast(?) ajast' on kõikjalejõudva interneti ajastul piltide 'varastamine' veebilehekülgedelt liigagi lihtne. Minimaalselt tuleks kõik pildid, mis on kavas eksportida ja/või mis tahes kujul avaldada, varustada autoriõiguse teabega metaandmetes. &digikam;is on see imelihtne: loo vaikeidentiteet ning kõik &digikam;i pildid võtavad selle info teadmiseks. Üks võimalus on ka niinimetatud copyleft, mille kohta Wikipedia ütleb järgmist:

> "Copyleft on mäng sõnal 'copyright' ('kopeerimisõigus', autoriõigus). Copyleft on juskui äraspidine autoriõigus: kui autoriõigus on loodud eesmärgiga säilitada autori kontroll teose kopeerimise, levitamise ning teosesse muudatuste tegemise üle, siis copyleft on loodud eesmärgiga säilitada teose levitamis- ning muutmisvabadus kasutajate ning järgmiste autorite jaoks.

> Copyleft'i põhimõtet rakendatakse tavaliselt kasutuslitsentsi abil. Esimene ja kõige levinum copyleft litsents on GNU GPL. Copyleft'i litsentsid annavad tavaliselt kasutajale sellised õigused: vabadus kasutada ja uurida tööd (uurida programmi lähteteksti jms); vabadus tööd kopeerida ja teistega jagada; vabadus tööd muuta; vabadus levitada muudetud töid. Lisaks kopeerimisõiguste muutmisele kindlustavad need litsentsid, et koopia saajad ei või litsentsi muuta. Mõned seadused, mida kasutatakse copyleft-litsentside jaoks, võivad varieeruda erinevates riikides. Mõned copyleft-litsentsid ütlevad ära kõikidest garantiidest, aga sellise tarkvara müümine on keelatud mõnedes Euroopa riikides."

Nüüd aga mõningate olulisemate asjade kirjeldus, mis leidub ka &digikam;i seadistusdialoogis:

Autor (sama mis Looja): see väli peab sisaldama sinu või foto valmistanud isiku nime. Kui fotole ei saa lisada fotograafi nime (näiteks juhul, kui fotograafi isikut on vaja varjata), võib seal seista ka firma või organisatsiooni nimi. Pärast salvestamist ei tohiks keegi seda välja muuta. Väli ei toeta komade või semikoolonite kasutamist eraldajana.

Autori tiitel: see väli peab sisaldama fotograafi ametinimetust. Näited: koosseisuline fotograaf, vabakutseline fotograaf, iseseisev kutseline fotograaf. Et see on autorivälja täiendus, peab sel juhul täitma ka autorivälja.

Pakkuja: sellel väljal saab määrata, kes fotot pakub. See ei pea olema tingimata autor. Kui fotograaf töötab mõnes uudisteagentuuris, näiteks Reuters või Associated Press, siis tuleb siin just nemad määrata pakkujaks, kes 'pakub' pilti teistele kasutamiseks. Kui tegemist on pildipanga fotoga, siis tuleb siin ära märkida grupp (agentuur), mis pilti pakub.

Allikas: sellel väljal saab määrata foto algse omaniku või autoriõiguse valdaja. Seda välja ei tohiks pärast pildi loomist toimunud sisestamist enam muuta. Ehkki see ei ole muidugi otseselt keelatud, tuleb seda pidada vaid ühekordselt sisestatava teabega väljaks. Seal võib seista konkreetne isik, agentuur või agentuuri töötaja. Hilisemate otsingute hõlbustamiseks tuleks kaldkriipsude '/' ümbritseda tühikuga, s.t sisestada mitte kujul 'fotograaf/agentuur', vaid 'fotograaf / agentuur'. Allikas peaks üldjuhul ka erinema loojast ning autoriõiguse väljal seisvatest nimedest.

Autoriõigus: see väli peaks sisaldama kogu vajalikku teavet, mis määrab kindlaks intellektuaalse omandi autoriõiguse, ning üldjuhul peaks seal seisma foto parajasti kehtiva autoriõiguse omaniku nimi. Tavaliselt on selleks fotograaf, aga kui pildi on teinud mõni koosseisuline või lepinguline töötaja, võib selleks olla ka agentuur või firma. Siin tuleks kasutada vormingut, mis sobib sinu kodumaale. Ingliskeelses maailmas on laiemalt levinud vorming '©2005 John Doe', mida kasutatakse tihtipeale ka Eestis. Pane tähele, et soovi korral võib sümboli © asemel kasutada ka sõnu 'copyright' või 'autoriõigus'. Mõnes riigis tunnistatakse siiski ainult sümbolit. Kindlasti peaks tegemist olema korrektse sümboliga, s.t ring, milles on täht 'c', mitte aga näiteks lihtsalt sulgudesse asetatud täht. Täiendava kaitse huvides võib kasutada fraasi 'kõik õigused kaitstud' (inglise keeles 'all rights reserved'), millele järgneb autoriõiguse märge ülaltoodud kujul. Euroopas on kombeks kasutada vormingut: Copyright {Aasta} {Autoriõguse omanik}, all rights reserved. Jaapanis on maksimaalse kaitse huvides mõttekas kasutada järgmisi kolme elementi: (a) sõna Copyright, (b) esmaavaldamise aasta, (c) autori nimi; samuti võib lisada fraasi 'all rights reserved'.

Ehkki autori ja autoriõiguse määramine on äärmiselt tähtis, ei kaitse see mõistagi pettuse ja võltsingute eest. Kõik, kes teavad veidigi arvutiasjandusest, suudavad põimitud metaandmeid kustutada või muuta. Selle vastu aitab asi, mida nimetatakse 'digitaalseks vesimärgiks'. Eraisikutele on see vähemalt enamikul juhtudel suhteliselt tarbetu, kuid professionaalidele ja isegi poolprofessionaalidele on see suureks abiks ja kaitseks.

##### Digitaalne vesimärk (DW)

Digitaalne vesimärk tähendab nähtamatut digitaalset vesimärki, mis lisatakse fotole digiõiguste halduse (DRM) elemendina. Vesimärk sisaldab sama autoriõiguse teavet, mida kirjeldati eespool, aga metaandmed on krüptitud ja salvestatud otse pildiandmetesse (tavalised metaandmed on omaette sektsioon pildifailis). Sel nähtamatul pealetrükil on holograafilised omadused, nii et pildi muutmisel (suurus, värv, kärpimine teatud piirini) ei hävita autoriõiguse teavet. Alles siis, kui pildile antakse päris pisipildi suurus, läheb põimitud teave kaotsi, aga siis ei ole pildist enam kasu ka võimalikule autoriõiguse rikkujale.

Digitaalne vesimärk on igal pildil unikaalne. &digikam; pakub peagi ka digitaalse vesimärgi pluginat, mis võimaldab seda omistada ka pakktöötlusega.

#### Piltide kaitsmine andmete riknemise ja kao eest

Teemad: kettavead, voolukatkestused, ECC, ülekandevead, andmekandjate riknemine, taastamine, liiasus, õnnetuste vältimine, eluiga, temperatuur, andmte suurus, levinud müüdid

##### Millised on digiandmete kao peamised tegurid?

Me ei kõnele siin mõistagi CD lihtsast kaotamisest või hävimisest tules - selline andmekadu võib ähvardada sama hästi ka traditsioonilisi paberkoopiaid või negatiive. Siin tuleb juttu probleemidest, mis on omased just niinimetatud uutele andmekandjatele.

Digiandmete probleemid võib jämedalt jagada järgmistesse alalõikudesse:

1. andmekandja füüsiline riknemine (erineva aja jooksul riknevad kõik andmekandjad)

2. tuvastamata ülekandevead andmete ülekandmisel

3. ammuste ja sageli omanduslike digivormingute toetuse puudumine

4. vana riistvara

Maailma suurim andmetaastuse firma Kroll Ontrack on teinud huvitavat statistikat andmekao tegelike põhjuste kohta.

Andmekao põhjus | Arvamus | Tegelikkus
Riistvara või süsteemi probleem | 78% | 56%
Inimlikud vead | 11% | 26%
Tarkvara riknemine või probleem | 7% | 9%
Arvutiviirused | 2% | 4%
Õnnetus | 1-2% | 1-2%

Analüüsime nüüd neid juhtumeid põhjalikumalt!

##### Füüsiline riknemine

###### CD, DVD, optilised seadmed

Andmekandja füüsiline riknemine juhtub kergemini paberi ja CD-R-i kui tavalise filmi puhul. Aga ehkki film püsib kauem kui teised andmekandjad (mõnikord aastakümneid), on kaod digiandmekandja korraliku varundamise korral tegelikult välistatud. Film siiski halveneb, aga digitaalsed nullid ja ühed mitte. Sealjuures film hakkab halvenema kohe ilmutamise hetkest - juba hetk hiljem ei ole värvid, kontrast jms. enam sama. Digiandmetega midagi sellist ei juhtu. Samas võivad ka digiandmed rikneda. Ning füüsilised andmekandjad, näiteks disketid ja kõvakettad, võivad samamoodi halveneda nagu CD-d. Vahe on ainult selles, et nad püsivad kauem.

CD/DVD-de probleemi lahendamiseks tuleb nende eest korralikult hoolt kanda ning usaldada neid mitte kauem kui mõni aasta. Õnneks on võimalik hankida ka arhiveerimiskvaliteediga CD/DVD-sid, mis kestavad kauem, kuigi neid müüakse vähem ja nad on märksa kallimad. Pakutakse isegi kullast kattega DVD-sid, &dollar;2 tükk, mis pidavat vastu pidama sada aastat (selle uskumine jääb küll sinu enda südametunnistusele...).

CD/DVD-plaadid võivad muutuda loetamatuks, kuid seda riski saab vähendada, kui kasutada häid plaate ja korraliku salvestit ning salvestada andmed korrektselt. Paremad DVD-salvestid ei ole odavaimatest kuigi palju kallimad, aga nad kirjutavad andmeid palju usaldusväärsemalt. Tuleb lihtsalt valida õige kirjuti.

Põhimõtteliselt on CD/DVD-d üsna veaaltid isegi siis, kui nad on alles kirjutatud. Seepärast kaitstakse neid väga tugevasti kontrollsumma mehhanismidega (75% kirjutatud andmetest on tegelikud andmed, ülejäänud maht eraldatakse vormindus- ja kontrollsummateabele). Aga isegi nii tugevast kaitsest hoolimata kannatavad nad keemilise vananemise, ultraviolettkiirguse, kriimustuste, tolmu ja muude hädade käes.

Vigaste CD/DVD-de jaoks on olemas üsna odav programm IsoBuster, mis tundub tegevat CD/DVD-dega lausa imet. See töötab Windowsis ja &Linux;is, aga mitte veel Macis. Lisaks on rakendusi, mis hangivad andmeid vigastelt diskettidelt, kõvaketastelt, välkmälu-andmekandjatelt (kaamerate mälukaardid, USB-kettad) jne.

Optilised andmekandjad: tundub, et Blu-ray plaadid on võitnud vormingusõja HD DVD vastu. Kahekihiline Blu-ray plaat mahutab 50 GB ehk peaaegu kuus korda rohkem kui kahekihiline DVD, mille maht on 8,5 GB. Kõik, mis sai öeldud CD/DVD-de kohta, kehtib ka Blu-ray plaatide puhul.

Parim käitumine:

Kirjuta andmed aeglaselt korraliku kirjutiga arhiveerimiskvaliteediga andmekandjale avatud vormingus, loe kontrollimiseks andmeid, märgista nad mingi kirjeldusega ning kuupäeva ja autori teabega ning säilita puhtas, pimedas, loomade eest kaitstud kuivas kohas. Ära unusta andmeid kopeerimast uue põlvkonna andmekandjatele, enne kui sa loobud viimasest riist- või tarkvarast, mis suudab neid lugeda.

###### Kõvakettad (HDD)

Kettatootjad varvajad kiivalt statistikat. Tootja garantii aitab sul osta uue ketta, aga mitte andmeid. Google on näiteks läbi viinud ulatusliku uuringu kõvaketta vigade mehhanismide kohta: Disk Failures study.

Lühidalt: kettad töötavad kauem, kui temperatuur jääb 35°C ha 45°C vahele, sealjuures madalamal temperatuuril suureneb vigade arv jäsrult. Eelkõige on veaaltid kontrolleri osad (elektroonika), mida SMART kuidagi ei diagnoosi. Mõned SMART-i vead annavad märku peatsetest vigadest, eriti skaneerimisvead ja relokatsiooniprobleemid. Üldiselt on oodatav eluiga 4-5 aastat.

Siiski sõltub kõik konkreetsest kõvakettast ja teatud määral õnnest. Mul on näiteks Fujitsu sülearvuti, mis töötab ööpäevaringselt alates 1998. aastast, niisiis peaaegu kümme aastat, ilma et oleks tekkinud vähimatki probleemi. On see pelgalt õnn? Üldiselt võib öelda, et vastupidi keskkonnatundliku meele arvamusele toob kõvaketta pidev töötamine enamasti kaasa pikema eluea kui selle sage sisse- ja väljalülitamine. Leidub isegi teateid, et agressiivne voolutarbe haldus, mis vähendab kettapöördeid, võib seda kiiresti rikkuda. Samas vähendab suur koormus mõnevõrra eluiga. Kõige halvem on kõvakettale vibratsioon, elektrikatsestused ja külm.

Kui sinu kõvaketas teeb imelikke hääli, ei pruugi tavaline failide taastamise tarkvara töötada. Sel juhul oleks mõttekas teha kiiresti varukoopia. (Võimaluse korral tasuks kasutada utiliiti dd, mitte tavalist failide varundamist, sest dd loeb andmeid sujuva spiraalse voona algusest lõpunu ega koorma liigselt mehhaanikat.) On muidugi spetsiaalseid ettevõtteid, kes võivad taastada andmeid ka hävinud ketastelt, aga see on päris kallis, arvestada võib vähemalt hinnaga &dollar;2000.

###### Ülepinge ja elektrikatkestused

Vähemalt 1% arvuteid puutub iga aasta kokku välgu, ülepinge ja elektrikatkestustega.

(See käib ülepingest põhjustatud täieliku andmekao kohta. Loomulikult on võimalik ka näiteks see, et ülepinge tõttu lähevad kaotsi salvestamata failide andmed, aga selliseid kaotusi on enamasti võimalik suhteliselt vähese vaevaga taastada.)

Sa ei pea muidugi ootama järgmist äikesetormi ja alles siis hakkama muretsema, mida äkilised voolukõikumised võivad sinu süsteemile teha. Hiljutine statistika näitab, et kuni 63 protsenti kõigist elektroonikaintsidentidest langeb elektriprobleemide arvele ning enamik arvuteid elab päevas üle vähemalt kaks elektriga seotud anomaaliat. Et ülepinge võib tekkida kõikjal ja suvalisel ajal, on igati mõtet kaitsta oma arvutit ja investeerida mõnda voolukõikumise eest kaitsvasse seadmesse.

###### Kuidas tekib ülepinge

Ülepinge tekib enamasti siis, kui voolupinge uletab enam kui 10 millisekundi jooksul nominaalväärtust. 60 protsenti ülepingejuhtumitest tekib kodus või töökohas, enamasti siis, kui mõni mootoriga seade (näiteks juuksekuivati, külmkapp või veepump) lülitub välja ning elekter, mida ta kasutas, suunatakse mujale, mis tekitab liigse pinge. Ülejäänud juhtumid on seotud välguga, elektritarnija süsteemsete vigadega, juhtmete kokkupuutumise, kehva varjestuse ja muude selliste põhjustega.

Enamikule tavalistest elektriseadmetest ei tee ülepinge midagi, aga seadmed, mis sõltuvad arvutikiipidest ja ülikiiretest mikroprotsessoritest, võivad kannatada tõsist kahju. Arvuti puhul võib ülepinge kaasa tuua klaviatuuri lukustumise, täieliku andmekao, riistvara halvenemise, emaplaadi riknemise ja muid hädasid. Kui sa ei ole suvatsenud end selle eest kaitsta, pead maksma kõrgemat hinda ajas ja rahas.

###### Kaitse ülepinge eest

Levinum kaitse ülepinge eest on seade, mis absorbeerib osa üleliigsest pingest ja suunab selle mujale, näiteks maapinda. See on tihtipeale elektrisüsteemi juba integreeritud, aga seda tasub alati üle kontrollida.

Ülepingekaitset valides tasuks kontrollida, et see vastab standardile UL 1449, mis tagab teatud minimaalse kaitse. Samuti võiks see kaitsta välgu eest (seda ei tee sugugi kõik).

Et ülepinge võib sinu arvutisse jõuda mitmel moel, peaksid kaitstud olema ka kõik lisaseadmed, sealhulgas telefoniliin või kaablimodem, sest ülepinge võib suunduda ka neisse kanalitesse. Rida tootjaid pakub sellist võimalust kohe oma telefoni-, modemi- või ka TV-tuuneri ühendustes.

Kui sul on sülearvuti, tasuks samuti muretseda ülepingekaitse. Saada on mitmeid spetsiaalselt sülearvutile mõeldud seadmeid, mis on piisavalt pisikesed ning millel on nii elektri- kui ka telefoniväljund, mis on väga tulus, kui oled parajasti liikvel.

###### Katkematu toite allikas (UPS)

Ehkki ülepingekaitse kaitseb elektrisüsteemi väiksema kõikumise eest, ei ole sellest abi, kui tekib täielik elektrikatkestus. Juba mõnesekundiline voolu puudumine võib tuua kaasa väärtuslike andmete kao, mistõttu oleks mõttekas investeerida ka katkematu toite allikasse.

Need seadmed toimivad nii ülepingekaitsena kui ka lülituvad automaatselt ümber akutoitele, kui tekib elektrikatkestus, mis annab sulle aega salvestada andmed ja sulgeda süsteem. Mõned mudelid võimaldavad isegi piisavalt kaua töötada, kuni elekter tagasi tuleb. UPS-i ostes tasuks tähele panna samu parameetreid nagu ülepingekaitse korral, aga lisaks sellele ka aku tööiga ja kaasa pandud tarkvara.

Pidades silmas võimalikku ohtu arvutile, tasub elektriprobleemide vähendamisse investeerimine end kindlasti ära. Kvaliteetse ülepingekaitse hind algab €20, 500-vatine UPS võib maksta isegi alla €40, mis on päris väike hind meelerahu eest, kui tead, et sinu arvuti on korralikult kaitstud. Aga kui sa sedagi ei raatsi kulutada, võiksid vähemalt pikemaks ajaks ära minnes kõik arvutisse kulgevad juhtmed lahti ühendada.

###### Pooljuhtkettad (SSD): USB-pulgad, mälukaardid, välkmälukettad

SSD-d on mehaaniliselt töökindlamad kui kõvakettad ja tulevad selles mõttes arvutis palju paremini toime. Aga et nad on enamasti üsna palju liigutatavd seadmed, ohustavad neid kukkumine, õnnetused ja elektrostaatilised laengud ka palju enam. Seepärast on SSD-dega õnnetused tekkima sama kerged kui kõvaketastega või isegi isegi rohkem, ehkki põhjused on tihtipeale teistsugused. Kui lisada varguseoht, eluiga ja piiratud maht, siis on SSD-d andmete püsivaks salvestamiseks üsna halvad seadmed.

Üks andmekao peamisi probleeme (mis on enamasti vähese vaevaga ületatav) on SSD-de hooletu eemaldamine arvutist. Enne seda, kui andmed salvestatakse arvutimälust mõnda ühendatud seadmesse, on nad veidi puhvris. Kõvaketta puhul tähendab see kõige enam sekundeid, SSD-de puhul aga mõnikord isegi kümneid minuteid. Seepärast tasub välkmäluseadme lahtiühendamise korral alati eelnevalt aktiveerida tarkvaraliselt andmete ülekanne (see kannab tavaliselt nimetust "seadme turvaline eemaldamine").

Uus tehnoloogiasuundumus võib kaasa tuua kõvaketaste asendamise SSD välkmäluketastega. 2010. aastaks võivad nad arvatavasti ka hinnalt kõvaketastega konkureerida. SSD-de puhul on probleemiks andmete säilitamine, sest neid ei saa lõputu arv kordi üle kirjutada. SSD-d kuluvad kasutamisel. Kulumine sõltub suurel määral sellest, kuhu andmeid kirjutatakse ja kui sageli seda tehakse. &Linux;is on välja töötatud spetsiaalne draiver, mis peaks vältima andmete liiga sagedast kirjutamist ühte ja samasse kohta. Aga see on alles esialgne info, nii et tasuks silmad ja kõrvad lahti hoida.

###### Magnetandmekandjad

Varundamissüsteemides kasutatakse seniajani magnetlinte, tõsi küll, pigem professionaalses keskkonnas kui kodukasutajate seas. Lintidel on omad probleemid andmete säilitamise ja muutuva tehnoloogiaga, aga vähemalt ühes mõttes on nad turvalisemad kui CD/DVD-d: neid ei mõjuta nii palju kriimustused ja mustus ning kirjutamisvead. Teiselt poolt mõjutavad neid üsna kergesti magnetväljad. Piisab magneti asetamisest lindi kõrvale ja andmed võivadki kaduda! Linte tuleks kopeerida iga 5-8 aasta järel, vastasel juhul võib liiga palju bitte rikneda ja kontrollsummagi ei suuda enam kaitsta. Magnetlintide miinuseks on salvestite enamasti kõrge hind ja taastusaeg (kuni 20 korda kõvaketastest kauem). Tundub, et lintidele varundamine on oma parimad päevad juba selja taha jätnud.

##### Kaitse loogikavigade eest

###### Veebisalvestusteenused

Amazoni veebiteenuste hulka kuulus S3 ehk Simple Storage Service (Lihtne salvestusteenus). Vastava seadistusega võib selle ühendada otsekui ketta &Linux;is, Macis või Windowsis, mis võimaldab seda kasutada varundamise asukohana. Teine populaarne teenus on Google Shared Storage, kuhu saab salvestada piiramatu koguse andmeid.

Võrreldes koduse kõvakettaga on see üsna kallis: 40 GB maksab &dollar;75 aastas, 400 GB &dollar;500. Sealjuures tuleb pildid edastada üle (suhteliselt aeglase) interneti.

Ma usun, et kohaliku andmekao ohu vältimiseks on päris mõttekas salvestada sinna tähtsaimad pildid, aga üldiselt on see põhiliseks varunduslahenduseks liiga aeglane.

Picasaweb (Google), Flickr (Yahoo) ja Foto-Community 23hq.com pakuvad võrgus salvestamise võimalust aktiivsematele fotograafidele. Nende salvestusmaht on piiratud 1 GB-ga ning võrgus ei saa kasutada täislahutusega pilte. Kuid tasu eest konto hankides on võimalik saada palju enam, Flickri puhul isegi väga palju enam. Kõigest 25 dollari eest aastas saab kasutada piiramatut (sic!) salvestusmahtu.

Andmete säilimise mõttes on veebilahendus arvatavasti üsna turvaline. Ülekandevead parandatakse (tänu TCP protokollile) ning suurettevõtetel ongi enamasti nii varukoopiad kui ka mõni jagatud salvestuskoht, et nad suudaksid üle saada mis tahes õnnetustest.

###### Ülekandevead

Andmed ei lähe kaotsi ainult salvestusseadmetest, vaid ka liikumise ajal arvuti sees või võrgus (ehkki võrguliiklus TCP kaudu on iseenesest veakindel). Vead tekivad siinides ja mälus. Tarberiistvara ei ole selliste vigade eest kaitstud, nii et selles vallas saab üht-teist ette võtta. Võib näiteks osta ECC (error code correction, veaparanduskood) kaitsega mälu - tõsi, see on kindlasti kallis. ECC RAM tagab vähemalt selle, et üksikbitivead tabatakse ja parandatakse. Topeltbitivigasid see ei paranda, aga neid ei juhtu ka väga sageli.

Ülekandevead

Skeem näitab arvuti ülekandeahela elemente, kus igas lülis võib tekkida edastusvigu. Failisüsteemid ZFS ja Btrfs tagavad vähemalt selle, et operatsioonisüsteemi ja ketta vahel valitseb andmeterviklikkus.

Mälu- ja ülekandekanalite bitiveategur (BER) on suurusjärgus üks 10 miljonist )10E-7 bitti). See tähendab, et `ainult ühel pildil 3000-st on viga edastamisprobleemide tõttu`. See tähendab enamasti, et pilt hävineb või muudab piksel kuidagi oma väärtust. Aga reeglina kasutatava tihenduse tõttu ei ole võimalik ennustada, kui tõsiselt võib üksikbitiviga mõjutada konkreetset pilti. Tihtipeale on täieliku pildi asemel näha ainult osaline.

Asja juures on halvim see, et edastamisveast ei teata mitte miski. Selliseid vigu saab avastada alles siis, kui juhtud fotot avama ja leiad, et see polegi selline, nagu oodatud. See on õieti päris halb, et arvutis ei kaitse selliste vigade eest miski - ilmselt ei ole keegi suvatsenud selle peale mõelda. Interneti TCP protokoll on selles mõttes palju turvalisem kui andmete liigutamine arvuti sees.

Veel üks edastamisvigade põhjus on tõrkuvad elektriallikad, mis tekitavad andmevoos katkestusi. Tavalise failisüsteemi korral jäävad need vead märkamata.

Oodatavate vigade määr suureneb kooskõlas keerukuse kasvuga

Isegi kui edastamisvead ei tekita sulle täna eriti muret, tasub vaadata tulevikku. Juba 2010. aastal esineb selliseid vigu aastas tuhandeid!

###### 'Oracle' või 'Tõusev Sun' failisüsteemi horisondil?

Sun Microsystemsi pakutav failisüsteem ZFS on üks kahest, mis on mõeldud kettavigade vältimiseks madaltasemel. See on väga hästi skaleeritav, avatud lähtekoodiga, tugevasti patenteeritud, kasutab GPL-iga sobimatut litsentsi ning on kättesaadav Solarisel ja Leopardil. Loodame, et peagi saab seda kasutada ka &Linux;is ja Windowsis (artikkel).

See on mõeldud julgetele: FUSE ZFS.

Oracle on samuti alustanud oma failisüsteemi Btrfs väljatöötamist, mis on veel alfastaadiumis. See kasutab samasugust kaitsetehnikat nagu ZFS ning on kättesaadav ka &Linux;is, ehkki ei kuulu veel kerneli koosseisu.

##### Inimlikud vead

###### Vargused ja õnnetused

Neid ei tasu alahinnata! Mainitud kaks tegurit annavad 86% sülearvutite ja 46% lauaarvutite andmekaost. Sülearvutite puhul langeb juba varguste arvele tervelt 50%.

###### Pahavara

Andmekadu viiruste tõttu ei ole nii levinud, kui tavaliselt arvatakse. Selle arvele langeb vähem kui näiteks varguste või taaspaigaldamisega seotud andmekao arvele. Samuti on see piiratud Microsofti kasutajatega. Apple'i kasutajad kohtavad viirust haruharva ning &Linux;is pole neid õigupoolest nähtudki.

###### Paanika aitab kaasa andmekaole

Nagu muudeski eluvaldkondades, on andmekaos peamiseks probleemiks inimlikud eksimused. Hinga sügavalt sisse ja rahune! Paanika on väga tavaline reaktsioon ning inimesed võivad teha päris rumalaid asju. Väheste kogemustega kasutajad võivad eemaldada vale ketta RAID-ist või vormindada ketta, mis hävitab kogu teabe. Ära lange andmekaost masendusse ja ära võta kettaga midagi ette. Kõige parem oleks üldse arvuti juurest eemale minna, kuni otsustad, mida peaks nüüd ette võtma. Istu maha ja seleta oma kava mõnele võhikule - kõige parem, kui ta oleks veel ka naine. Sa üllatud vahest isegi, kui rumalaid ideid sellise seletuse käigus avalikuks tuleb.

Kui sinu kõvaketas teeb imelikke hääli, ei pruugi tavaline failide taastamise tarkvara töötada. Sel juhul oleks mõttekas teha kiiresti varukoopia. Kui ketas endiselt pöörleb ja sa ei leia oma andmeid, tasub hakata otsima andmete taastamise vahendit ning teha varukoopia teise arvutisse või kettale. (Neile, kes ei kasuta &Linux;it: otsige Google'ist märksõnadega "free data recovery software", mis pakub mitmeid võimalusi, sealhulgas Ontrackilt.) Oluline on need alla laadida teisele kettale, teise arvutisse või USB-pulgale või -kettale. Väga mõistlik on salvestada taastatud andmed teisele kettale. UNIX-i süsteemides on selleks hea kasutada programmi dd.

##### Levinud müütide ümberlükkamine

Ma sooviksin siin ümber lükata mõned levinud müüdid:

- Avatud lähtekoodiga failisüsteemid on andmekao osas veakindlamad kui kommertssüsteemid: väär. Pigem on NTFS isegi vedi parem kui ext3, ReiserFS, JFS või XFS, kui nimetada kõigest levimumaid failisüsteeme, mida pakuvad vaikimisi enamik distributsioone. Selle kohta on väga hea artikkel siin.

- Kirjendavad failisüsteemid väldivad andmete riknemist ja kadu: väär. Need ainult kiirendavad skaneerimist operatsioonide äkilise katkestuse korral ja väldivad mitmetitõlgendavate olekute tekkimist. Aga kui fail ei ole enne probleemi tekkimist täielikult salvestatud, läheb ta ikkagi kaotsi.

- RAID-süsteem väldib andmete riknemist ja kadu: enamasti väär. RAID0 ja RAID1 ei väldi midagi, RAID5 võib vältida andmekadu, mida põhjustavad kettavead, aga see ei väldi kuidagi ketta enda riknemist ega failisüsteemi vigu. Enamik lihtsamaid RAID-i kontrollereid (sellised on enamik emaplaadi kontrollereid) ei anna probleemidest teada, nii et sa ei märkagi neid. Ja kui lõpuks mitu kuud hiljem märkadki, siis ei saa sa kuidagi kindel olla, et tegemist on kontrolleri veaga. Tõsine probleem on RAID5 paarsusandmete riknemine. Faili on suhteliselt lihtne kontrollida seda lugedes ja metaandmeid sobitades, aga paarsusandmete kontroll on palju keerukam, mistõttu neid vigu ei näe tavaliselt enne ümberehitamist. Ja siis on mõistagi juba hilja.

- Viirused on digiandmete suurim oht: väär. Peamised andmekao põhjused on vargus ja inimlikud vead.

##### Arvepidamine: andmete suurus, vajaliku andmemahu hindamine

Digikaamera sensorid on jõudnud peaaegu füüsika poolt ettemääratud piirideni. Ma mõtlen sellega, et kuigi tehnoloogia areneb, on arengul oma loomulikud piirid. Mis tahes valgussensori tundlikkuse ja müra parameetrid on juba väga piiri lähedal.

Tänapäeva kaamerad kipuvad ulatuma 10 megapiksliste sensoriteni, ehkki see erandusvõime on kompaktkaameratele juba liiga suur ja tegelikult halvendab lõpptulemust. Arvestades sensori suurust ja optika kvaliteeti, on kompaktkaameratele optimaalne 6 megapikslit. Isegi digipeegelkaaremad jõuavad piirini 10-12 megapiksli kandis, sest suurema eraldusvõime korral peab kasutama täiskaadersensoreid (24x36 mm) või veelgi suuremaid.

Kui pidada silmas tootjate megapikslipropagandat, on päris usutav, et tulevased kaamerad on juba vähemalt 20 megapikslised. See võimaldab hinnata fotole vajalikku salvestusmahtu: <15 MB pildi kohta. Isegi kui kasutusele võetakse failiversioonid (fotovariantide koondamine ühe faili alla), valitseb suundumus teostada muudatusi nii, et salvestatakse ainult variantide muudatused, mitte aga iga variant eraldi pildina. Kiirema riistvara ilmudes saab see peagi teoks.

Vajaliku salvestusruumi hindamiseks tuleb näiteks lihtsalt võtta aluseks fotode arv, mida aastas teed (seda võimaldab väga hõlpsasti &digikam;i ajatelg) ja korrutada see 15 MB-ga. Enamik kasutajaid teeb aastas alla 2000 pildi, mis tähendab mahtu alla 30 GB aasta kohta. Eeldades, et vahetad kõvaketast (või millist tahes tulevast andmekandjat) iga 4-5 aasta järel, piisab ka loomulikust mahu suurenemisest sinu vajaduste rahuldamiseks.

Pretensioonikamad vajavad muidugi ruumi rohkem võib-olla isegi palju rohkem. Siis tasuks mõelda juba failiserverile. Giga-Ethernet on tänapäeval juba emaplaadil ning failide liigutamine üle kohtvõrgu võtab vaid hetke. Veel tänastest emaplaatidest: enamasti on neil välised SATA konnektorid. See lubab ka osta välise SATA-ketta ja ühendada selle masinaga. Juba käesoleval (2008.) aastal jõuavad turule 1000 GB kettad. Need on varundamise mõttes väga käepärased: hoia näiteks üht kodus ja teist kuskil mujal, et andmed ikka kindlapeale alles jääksid.

##### Varundamine, varundamine, varundamine ja taastamine!

750 GB kõvaketas maksab täna €100. Nii et pole kedagi teist süüdistada andmekaos. 6% kõigist arvutitest elab aastas üle andmekao. Varunda oma andmeid sageli, kindla aja järel ning võta varundamine ette ja kontrolli varukoopiat alati, enne kui teed midagi suuremat, näiteks paigaldad uue operatsioonisüsteemi või uuendad vana uuele versioonile, vahetad kettaid, muudad partitsioonide suurust jne.

###### Katastroofi vältimine

Oletame siis, et varundad kirglikult iga päev välisele SATA-kettale. Aga siis saabub päev, kui sind tabab äike. Sul veab, kui väline ketas ei ole sel hetkel ühendatud!

Katastroofid juhtuvad lokaalselt ja nad teevad suurt hävitustööd. Ära mõtle lennuõnnetustele: tulekahju, vesi, lapsed ja vargused on sinu andmetele palju ohtlikumad. Kõik need mõjutavad enamasti kogu tuba või isegi maja.

Seepärast tähendab katastroofi vältimine salvestamise hajutamist. Vii oma varukoopiad pööningule, naabermajja, töökohta või kuhu tahes mujale.

Füüsilisel hajutamisel on veel üks hea külg: nagu eespool öeldud, on andmete, isegi varundatud andmete kao sage põhjus paanika. Kui sul pole varukoopiat kohe käepärast, võib paanikahoog vaibuda ja sa suudad mõistlikult talitada.

###### Mõningad varundamise üksikasjad võhikutele.

- Täielik varundamine: kõigist failidest täieliku varukoopia tegemine. See on hetkvõte ilma ajaloota, kajastades just antud hetke seisu.

- Diferentsvarundamine: ainult neist failidest varukoopia tegemine, mida on muudetud pärast viimast täielikku varundamist. See on hetkvõte kahest ajapunktist: täieliku varundamise ja viimase muutvarundamise hetkest.

- Muutvarundamine: ainult neist failidest varukoopia tegemine, mis on muutunud pärast mis tahes varasemat varundamist. See esindab mitut hetkvõtet. Sul on võimalik taastada algne olek mis tahes varasema varundamise hetkel. See on päris lähedal versioonisüsteemile, ainult et siin on tegemist siiski teatud valimiga, mitte järjepideva arenguga.

###### Parim käitumine: IT-võhiku varundamise tark-mees-taskus

1. tee varukoopia välisele salvestusseadmele.

2. kontrolli andmete terviklikkus ja paiguta varukoopia kuhugi eemale (katastroofi vältimine).

3. hangi teine salvestusseade sagedaste varukoopiate tegemiseks.

4. vaheta seadmeid iga paari kuu järel, olles eelnevalt kontrollinud andmete terviklikkust.

###### Kasulik rsynci varundamise retsept

Rsync on imeline pisike programm, mida on äärmiselt lihtne oma kasuks tööle panna. Selle asemel et luua skriptiga FTP-seanss või mõni muulaadne failide edastamise skript, kopeerib rsync ainult tegelikult muudetud failide erinevused tihendatult ja kui soovid turvalisust, siis ka üle SSH. See on väga võimas!

Mõistlik piltide varundamisstrateegia võiks olla selline:

1. varunda tähtsad pildid otsekohe, pärast arvutisse laadimist. DVD-le või optilisele andmekandjale.

2. tee tööruumist iga päev muutvarukoopia.

3. tee kord nädalas diferentsvarukoopia ja hävita üle-eelmise nädala varukoopia.

4. tee iga kuu diferentsvarukoopia ja kustuta üle-eelmise kuu varukoopia.

5. kui varukoopiad ei asu juba eraldi kohas, tee seda kohe nüüd (paiguta nad teisele varukoopiakettale).

See retsept jätab piisavalt aega kadusid tähele panna ja neid täielikult taastada, milleks om vaja hoida varundamismahu <130% tööruumi mahust. Tulemusena on sul igapäevased varukoopiad viimasest 7-14 päevast, iganädalane varukoopia vähemalt ühe kuu kohta ja iga kuu varukoopia. Pärast varukoopiate täielikku kontrollimist saad muidugi salvestatavate andmete mahtu veelgi vähendada.

järgneb skript... (veel tegemata)

Saksakeelsetele UNIX-i kasutajatele: link.

##### Piltide kaitse tehnika ja omaniku vahetumise ohtude eest

Teemad: metaandmed, pildifailidesse salvestatud IPTC, failiga seonduv XMP, originaali alleshoidmine, salvestamine, skaleerimine, andmekandjad, piltide ja metaandmete hankimine, pildiandmete kopeerimine uue põlvkonna andmekandjale, rakendused, operatsioonisüsteemid, virtualiseerimine, vaateseadmed... veebi kasutamine.

Et sinu väärtuslikud pildid säiliksid järgnevad 40 aastat (see on just see aeg, mil sa hakkad tundma suurt huvi vanade fotode vastu, kus oled lapse või teismelisena), tuleb silmas pidada kahte asja:

1. Hoia tehnikaga sammu, ära ole maas enam kui aasta-paar.

2. Salvesta fotod avatud standardeid kasutades.

###### Kuidas hoida sammu tehnikaga?

Kuna tulevik on juba olemuselt ennustamatu, siis tuleb kõike, mida öeldakse täna, võtta teatud ettevaatusega ning kohaneda, kui tulevik peaks olema teistsugune. Vähemalt iga 5-8 aasta järel tuleks tõsiselt mõelda parajasti kasutatava süsteemi tagasiühilduvuse peale. Mida vähem variante oleme kasutanud minevikus, seda vähematele küsimustele peame vastama tulevikus.

Loomulikult tuleb samu küsimusi esitada endale ka siis, kui vahetad välja arvutisüsteemi (masina, operatsioonisüsteemi, rakendused, DRM-i). Kui soovid näiteks täna lülituda Windows Vistale, tuleks enda käest kolm korda küsida, kas saad ikka importida oma pilte ja mis veel olulisem, kas saad hiljem neid liigutada mõnda muusse süsteemi või masinasse. Päris usutav, et ei saa. Ma näen enda ümber paljusid inimesi, kes on selle pärast mures, sest Vista kehtestab väga range DRM-süsteemi. Kuidas tõestada Vistale, et piltide autoriõigus kuulub tõepoolest sinule?

Põhimõtteliselt saab sellele ja teistele küsimustele vastata samaga, mida me oleme juba eelnevalt toonitanud: kasuta või võta kasutusele avatud standardid, mida toetavad väga paljud rakendused.

Virutaliseerimine on praegu juba kõigile kättesaadav. Kui sul on mõni vana süsteem, mis on piltide lugemiseks hädavajalik, siis hoia see alles ja paigalda virtuaalmasinana.

Muidu on soovitus väga lihtne; alati, kui muudad arvutiarhitektuuri, salvestamise ja varundamise tehnoloogiat või failivorminguid, uuri neid lähemalt, kontrolli neid ja kui vaja, teisenda uuemale standardile. Ja veel kord: püsi avatud standardite juures.

###### Skaleeritavus

Skaleeritavus on tehniline mõiste, mis tähendab süsteemi suuruse (lihtsa) muutmise võimalust - tegelikkuses alati selle suurendamist.

EMVS /LVM (veel tegemata)

Oletame, et mõtled skaleeritavuse peale ja oled välja valinud millegi, mille soovid muuta omaette kettaks või partitsiooniks. UNIX-i süsteemides, näiteks &Linux;is, võid siis väljavalitu kopeerida uuele kettale:

Kontrolli käsuga dmesg, kas süsteem tunneb uue ketta ära, aga ära seda ühenda.

>     &dollar; dd if=/dev/sdb[#] of=/dev/sdc # allikas on /dev/sdb, uus ketas on /dev/sdc
>     &dollar; parted resize /dev/sdc1 0 <ketta suurus MB-des> # toimib ext2,3, fat16, 32 ja reiserfs'i korral
>     &dollar; resize2fs /dev/sadc1  #resize_reiserfs antud juhul

(Veel tegemata)

###### Avatud standardeid järgivate failivormingute kasutamine

Viimase paarikümne digiajalugu on korduvalt näidanud, et kommertsvormingud ei ole lahendus, kui soovid, et sinu andmed oleks mõistetavad ka kümne aasta pärast. Microsoft on selles vallas üks tuntumaid süüdlasi, sest tema turuosa on nii võimas. Kuid mõnedki teised firmad on vahest hullemadki (ehkki pole nii palju meedikajastust saanud), sest nad ei pruugi üldse kuigi kaua turul püsida või on neil üpris väike kasutajate-abiliste baas. Microsofti puhul on hea vähemalt see, et sama probleem tabab paljusid inimesi. Seepärast on ka lahenduse leidmine tavaliselt edukam. Siiski kasutab ka Microsoft mõnel juhul omaendagi süsteemi mõistmiseks avatud lähekoodiga dokumentatsiooni, sest ta enda dokumentatsioon on sedavõrd kehv. Tavaliselt ei ole näiteks suvalise MS Office'i versiooniga võimalik lugeda juba kaks versiooni varasema variandiga loodud dokumente.

Pildivormingud on pikema elueaga kui kontoridokumendid ja iganemine puudutab neid veidi vähem.

Avatud lähtekoodiga standardite suureks eeliseks on avatud spetsifikatsioon. Isegi kui tulevikus ei ole tarkvara, mis suudaks seda lugeda, on võimalik see päris lihtsalt luua.

`JPEG` on levinud juba pikemat aega ja ehkki see on kadudega vorming, mis tähendab, et iga muutuse ja salvestamisega kaotab ta veidi, on see kõikjal levinud, toetab JFIF-i, EXIF-i, IPTC ja XMP metaandmeid, on korraliku tihendusmääraga ja seda suudab lugeda peaaegu iga pilditarkvara. Metaandmete piirangu, kadude, läbipaistvuse puudumise ja 8-bitiste värvikanalite sügavuse tõttu ei ole see siiski soovitatav. JPEG2000 on parem ja võib olla ka kadudeta, aga selle kasutajabaas on väga pisike.

`GIF` on kommertslik ja patenteeritud vorming, mis tasapisi kaob turult. Seda ei ole mõtet kasutada.

`PNG` loodi GIF-i avatud lähtekoodiga standardist lähtuva asendusena, aga see on märksa võimekam. See on kadudeta, toetab XMP, EXIF-i ja IPTC metaandmeid, 16-bitist värvikodeeringut ja täielikku läbipaistvust. PNG võib salvestada ganna ja värviandmeid, mis võimaldab vastandada värve paljudel platvormidel. Miinusks on suhteliselt suur maht (siiski väiksem kui TIFF-il) ja aeglane tihendus. Igatahes me soovitame seda kasutada.

`TIFF` on väga levinud pildivorming. TIFF võib olla tihendamata või konteiner, mis kasutab kadudeta tihendusalgoritmi (Deflate). See aitab säilitada väga kõrget pildikvaliteeti, aga tulemuseks on tunduvalt suurem failisuurus. Mõned kaamerad lubavad selles vormingus pilte salvestada. Omaette probleem on see, et vormingut on nii palju muudetud, et praegu on neid liikvel juba üle 50 ja sugugi mitte kõik rakendused ei tule nende kõigiga toime.

Toorvorming (`RAW`). Mõned, tavaliselt kallimad kaamerad toetavad pildistamist toorvormingus. Toorvorming pole õieti pildistandard, vaid konteinevorming, mis erineb iga tootja ja mudeligi puhul. Toorvormingus pildid sisaldavad digikaamera pildisensori või pildiskänneri minimaalselt töödeldud andmeid. Toorpilte nimetatakse mõnikord diginegatiivideks, sest neil on põhimõtteliselt sama ülesanne, mis filminegatiivil traditsioonilise fotograafia puhul: negatiivi ei saa kasutada otseselt pildina, aga see sisaldab kogu teavet, mida on vaja pildi loomiseks. Fotode salvestamine kaamera toorvormingus pakub suuremat dünaamilist diapasooni ja lubab pärast foto tegemist muuta sätteid, näiteks värvitasakaalu. Enamik profifotograafe kasutab toorvormingut, sest see annab kõige rohkem paindlikkust. Miinuseks on see, et toorpildifailid on tõepoolest väga suured.

Minu soovitus on kindlalt `vältida arhiveerimist toorvormginus` (erinevalt pildistamisest toorvormingus, mida ma sama kindlalt toetan). Sellega kaasneks kõik mainitud halvad asjad: palju variante ja kommertslik loomus. On üsna ilmne, et juba mõne aata pärast ei saa vanu toorfaile enam kasutada. Ma olen juba küllaga näinud inimesi, kes on vahetanud kaamerat, kaotanud oma värviprofiilid ja on suurtes raskustes vanade toorfailide käsitsemisega. Parem siis juba DNG vorming!

`DNG` ehk diginegatiivi failivorming on tasuta ja avatud toorfailivorming, mille on loonud Adobe Systems. DNG oli katse rahuldada nõudmist kaamerate ühtse toorfailivormingu järele. Selle aluseks on TIFF/EP vorming ja see lausa näeb ette metaandmete kasutamist. Üksikud kaameratootjad on DNG juba omaks võtnud, nii et tuleb loota, et kord võtavad selle kasutusele ka suured tegijad Canon ja Nikon.

Arhiveerimiseks soovitan kindlasti teisendada toorfailid DNG-ks. Ehkki DNG looja oli Adobe, on see avatud standard ja avatud lähtekoodiga tarkvara kogukond on selle laialdaselt omaks võtnud (see on enamasti väga hea asjade pikaealisuse näitaja). Mõned tootjad kasutavad juba DNG-d toorvorminguna. Lisaks tuleb arvestada ka seda, et Adobe on tänapäeval kõige tähtsam graafikatarkvara pakkuja ning mõistagi toetab ta oma loomingut. See on ideaalne arhiveerimisvorming, mille puhul sensori toorandmed säilitatakse TIFF-vormingus DNG sees, nii et pole riski, mis muidu seondub kommertslike toorvormingutega. See muudab ka ülemineku teisele operatsioonisüsteemile väga valutuks. Lähitulevikus võime näha 'mittehävitavat redigeerimist', mille puhul ei muudeta enam faile, vaid salvestatakse redigeerimistoimingud (DNG sisse). Sellist faili uuesti avades taasesitatakse redigeerimisskript. See nõuab omajagu arvutivõimsust, aga on siiski tulus, sest originaal jääb puutumata.

`XML` (Extensible Markup Language, laiendatav märkekeel) või `RDF` (Resource Description Framework, ressursikirjeldusraamistik). XML on nagu HTML, aga kui HTML tegeleb peamiselt andmete esitamisega, siis XML tegeleb andmete "esindamisega". Lisaks on XML mittekommertslik, operatsioonisüsteemist sõltumatu, suhteliselt lihtsalt tõlgendatav, tekstipõhine ja odav. RDF on W3C katse lõimida mitmeid rakendusi, näiteks teegikataloogid, veebikataloogid, uudistevood, tarkvara, samuti muusika-, pildi- ja sündmustekogud, kasutades vahetussüntaksina XML-i. Koos pakuvad need spetsifikatsioonid meetodi, mis kasutab lihtsustatud ontoloogiat, mille aluseks on Dublin Core ja mis toetab ka "semantilist veebi" (teadmuse hõlpsat vahetamist veebis).

IPTC-st saab XMP

See oli arvatavasti üks põhjus, miks Adobe juurutas 2001. aasta paiku XML-põhise XMP tehnoloogia, mis pidi asendama 1990. aastatel "pildiressursiploki" tehnoloogia. XMP tähendab "Extensible Metadata Platform" ehk "Laiendatav metaandmete platvorm" ning kujutab endast XML-i ja RDF-i segu. See on sildistamistehnoloogia, mis võimaldab kasutajal põimida faili kohta käivaid andmeid faili enda sisse. Failiinfo salvestatakse laiendiga ".xmp" (mis märgibki XML/RDF-i kasutamist).

`XMP`. Nagu on igavesti loetav ODF (sest ta sisaldab klaartekstis kirja pandud teksti), nii säilitab ka XMP sinu metaandmeid hõlpsasti mõistetavas XML-vormingus. Pole ohtu, et neid ei saaks hiljem lugeda. Seda võib põimida pildifailidesse või eraldada omaette faili. XMP-d saab kasutada PDF-is, JPEG-s, JPEG2000-s, GIF-is, PNG-s, HTML-is, TIFF-is, Adobe Illustratoris, PSD-s, PostScriptis ja kapseldatud PostScriptis (EPS). Tüüpilises redigeeritud JPEG-failis on XMP tavaliselt kaasas koos EXIF-i ja IPTC andmetega.

Metaandmete põimimine failidesse lubab faile hõlpsalt jagada ja edastada toodete, tarnijate, platvormide, tarbijate vahel ilma metaandmeid kaotamata. Levinuimad XMP-andmetes salvestatavad metaandmete sildid on pärit Dublin Core Metadata Initiative'ilt, sisaldades selliseid andmeid nagu pealkiri, kirjeldus, looja jms. Standard on loodud laiendatavana, lubades kasutajatel lisada XMP-andmetesse omaenda metaandmete tüüpe. XMP ei võimalda üldiselt põimida binaarandmete tüüpe. See tähendab, et binaarandmed, mida soovitakse XMP-ga kaasa panna, näiteks pisipildid, peavad olema kodeeritud mingis XML-sõbralikus vormingus, näiteks Base64.

Paljud fotograafid eelistavad arhiveerimiseks alles hoida fotode originaalid (tavaliselt toorvormingus). XMP sobib sellega väga hästi kokku, sest säilitab metaandmed pildifailist eraldi. Ma küll ei jaga seda seisukohta. Sel juhul võib tekkida probleeme metaandmete faili ja pildifaili sidumisega ning, nagu eespool öeldud, on toorvormingud tasapisi iganemas. Seepärast soovitan kasutada konteinerina DNG-d ja salvestada kõik sellesse.

Dublin Core Metadata Initiative on avatud organisatsioon, mis tegeleb koostalitlusvõimeliste interneti-metaandmete standardite arendamisega, mis toetavad väga erinevaid eesmärke ja ärimudeleid. DCMI tegevus hõlmab tegelemist arhitektuuri ja mudelitega, arutelusid ja koostööd DCMI kogukondades ja rakkerühmades, iga-aastaseid konverentse ja töökodasid, standardite levitamist ning õppeüritusi metaandmete standardite ja praktilise kasutamise laiemaks levitamiseks.

##### Parim praktika: andmekaitse

- Kasuta ülepingekaitset (UL 1449 standard), soovitavalt koos UPS-iga.

- Kasuta ECC mälu korrektse andmete edastamise tagamiseks (isegi ainult failide salvestamisel).

- Jälgi oma kõvakettaid (temperatuur, müra jne.), tee varukoopiaid.

- Hoia varukoopiaid kuskil mujal, luku taga, kasuta veebisalvestuse võimalusi.

- Kasuta arhiveerimiseks sobivaid andmekandjaid ja kirjuteid.

- Ära satu paanikasse andmekao korral, selgita oma taastamisplaane kõrvalisele isikule.

- Vali failisüsteem, partitsioonid, kataloogid hõlpsama skaleeritavuse huvides.

- Kasuta avatud standardeid fotode haldamisel ja salvestamisel.

- Uuri kriitiliselt tehnikat ja migreerumisvõimalusi vähemalt iga viie aasta järel.

#### Tüüpiline DAM-i töökorraldus &digikam;is

1. Piltide import kaamerast, kaardilugejast või skännerist. Kuni pildid on salvestatud kaamerasse, võib seda kasutada ajutise varukoopiana.

2. Toorfaili teisendamine DNG-ks ja salvestamine toorarhiivina (veel teostamata).

3. Hindamine ja likvideerimine, metaandmete tagasikirjutamine DNG-arhiivi.

4. Varukoopia tegemine DVD-le, optilisele plaadile või lindile.

5. Sildid, kommentaarid, geolokatsioon.

6. Fotode redigeerimine ja parandamine.

7. Kihtide redigeerimiseks tuleb kasutada väliseid rakendusi. Uuesti &digikam;is tagasi, rakenda taas metaandmed, mis tõenäoliselt lähevad välises rakenduses kaotsi või moonduvad.

8. Pidev varundamine koos järgneva andmete terviklikkuse kontrolliga.

9. Töödeldud piltide autoriõiguse kaitsmine digitaalse vesimärgiga. Eksport veebigaleriisse, slaidiseansid, MPEG kodeerimine, trükkimine jms.

Töökorraldus

### Digikaamera kasutamine &digikam;iga

#### Kaameraliidese tutvustus

Kaameraliides võimaldab laadida kaameras olevad fotod otse &digikam;i albumisse. Kaameraliidese saab avada menüüst Kaamera seadistatud kaamerat valides. Seda, kuidas seadistada &digikam; kasutama oma kaamerat, tutvustab lähemalt osa Kaamera seadistamine. Sellest, kuidas &digikam; digikaameraid toetab, räägib lähemalt vastav osa.

Kaameraliides ei ole siiski ainuke võimalus fotode lisamiseks &digikam;i. Seda, kuidas importida juba kõvakettal leiduvaid fotosid, tutvustab lähemalt osa Foto lisamine albumisse. Kuid kaameraliides pakub terve rea lisavõimalusi piltide importimiseks albumite andmebaasi.

Digikaamera kasutamiseks &digikam;iga ühenda kaamera arvutiga, vali kaameras piltide kuvamise režiim ja lülita kaamera sisse. Täpsemalt kirjeldab neid toiminguid usutavasti kaameraga kaasasolnud käsiraamat.

Kaameraliidese käivitamisel üritatakse luua ühendus kaameraga. Mõne kaamera korral võib ühendumine võtta omajagu aega. Ühendumise järel ilmub nähtavale indikaator Valmis ning näidatakse kõigi kaameras leiduvate fotode pisipilte. Mõned kaamerad ei paku fotode jaoks pisipilte, sellisel juhul on näha ainult failinimed ja kaameras leiduvate elementide MIME tüübile vastavad ikoonid (fotod, video, helid jne.).

##### Kaamerakliendi aken

Kaamerakliendi aken

#### Info hankimine fotode kohta kaamerast

Enne fotode allalaadimist arvutisse on mõistlik uurida fotode infot. Kaamera elementide omadusi ja metaandmeid näeb kaameraliidese külgribakaartidel Omadused ja Metaandmed.

##### Kaamera elemendi omaduste külgribakaart

Kaamera elemendi omaduste külgribakaart

Omaduste kaart näitab faili omaduste infot, mida kaamera seesmiselt iga foto kohta salvestab. Vastav kirje märgib ka seda, kas foto on juba arvutisse laaditud. Pane tähele, et mitte kõik digikaamerad ei paku sellist infot.

Metaandmete kaart näitab pildi sisemisi metaandmeid: EXIF, Makernotes, GPS &etc; See on sama teave, mida näitab &digikam;i peaakna või pildiredaktori Metaandmete külgriba. Pane tähele, et mitte kõik digikaamerad ei paku sellist infot.

#### Fotode allalaadimine arvutisse

Kõige lihtsam on fotosid alla laadida klõpsuga nupule Allalaadimine ja sealt Laadi kõik alla valides. Seejärel laaditakse kõik kaameras leiduvad fotod &digikam;i ühte albumisse. Allalaadimine ei eemalda fotosid kaamerast. Enne seda, kui hakata fotosid kaamerast kustutama, oleks alati mõistlik kontrollida, kas need on korralikult albumisse laaditud.

Kui sa ei soovi alla laadida kõiki fotosid, vali tavapäraseid &kde; valikumeetodeid kasutades need fotod, mida soovid alla laadida. Kui oled fotod valinud, klõpsa nupule Allalaadimine ja vali sealt Laadi valitud alla. Võimalus Laadi valitud alla ei ole kasutatav, kui ühtegi fotot pole valitud.

Kui kaamera seda toetab, saab kasutada ka käsku Laadi alla uued. Need on pildid, mida &digikam; ei ole veel alla laadinud. Sellisel juhul on uued pildid pisipildivaates juba märgitud tärniga. Selle käs kasutamisel laaditaksegi alla ainult uued pildid.

#### Sihtalbumi valimine

Nupud Laadi kõik alla või Laadi valitud alla avavad dialoogi, kus saab valida sihtalbumi, millesse fotod salvestatakse. Dialoogis näidatakse olemasolevate albumite nimekirja, mis on järjestatud kataloogide kaupa (albumite sortimisjärjekorrast räägib lähemalt osa Albumivaade). Vali nimekirjast album ja klõpsa OK.

##### Sihtalbumi valimise dialoog

Sihtalbumi valimise dialoog

Kui soovid luua uue albumi, kuhu kaamerast fotod laadida, klõpsa nupule Uus album. Uus album luuakse selle albumi alamalbumina, mis on parajasti olemasolevate albumite nimekirjas valitud. See tähendab, et kui sa ei soovi uut albumit seada mõne senise albumi alamalbumiks, pead kõigepealt valima nimekirjas esikohal seisva kirje "Minu albumid", enne kui hakkad uut albumit looma.

Kui oled sihtalbumi valinud, klõpsa OK ning &digikam; tõmbab fotod kaamerast valitud albumisse.

Allalaadimise edenemine

#### Fotode kustutamine kaamerast

Kui allalaadimine läks edukalt, võid asuda fotosid kaamerast kustutama. Kõik fotod saab kustutada klõpsuga nupule Kustuta Kustuta kõik . Kui soovid kustutada ainult osa fotosid, vali need, mida soovid kustutada, ja klõpsa nupule Kustuta Kustuta valitud.

Arvesta, et kaamerast kustutatud fotot ei ole enam kuidagi võimalik taastada. Fotosid ei visata &kde; prügikasti, vaid need eemaldatakse täielikult ja lõplikult. Seepärast on enne foto kustutamist kaamerast mõistlik vähemalt kord või isegi rohkem kontrollida, et see on ikka korralikult &digikam;i albumisse laaditud. Lisaks saab juhul, kui soovid kaamera kaarti tühjendada, sellega enamasti märksa kiiremini hakkama kaamera enda menüüd kasutades.

#### Automaatne ümbernimetamine

Kaamerad ei anna enamasti fotodele kuigi tähenduslikke failinimesid. Sageli võetakse vanad failinimed uuesti kasutusele, kui foto on kaamerast kustutatud. See võib tekitada failinimede konflikte, kui laadid mitmel korral fotosid ühte ja samasse albumisse. Samuti on mõttekas lisada fotole info selle tegemise kuupäeva ja kellaaja kohta.

##### Failide ümbernimetamise valikud

Failide ümbernimetamise valikud

&digikam; võib kaameras leiduvat infot foto kuupäeva ja kellaaja kohta kasutades fotod automaatselt ümber nimetada. Selleks klõpsa kaameraliideses nupule Seadistused. Kaameraliides näitab seepeale mõningaid lisavalikuid. Vali Kohandamine ja kirjuta siis just selline failinime eesliide, nagu soovid. Seejärel võid soovi korral lisada kuupäeva ja kellaaja ning järjekorranumbri. Järjekorranumbril on mõte ennekõike siis, kui sinu kaamera võimaldab väga kiiresti järjestikuseid võtteid teha. Sel juhul võib kahel fotol olla täpselt ühesugune kuupäev ja kellaaeg.

Järgmises sektsioonis on valikud pildi pööramiseks/peegeldamiseks ning kuupäevapõhiste alamalbumite loomiseks. Viimase sisselülitamisel luuakse automaatselt kataloogid iga päeva jaoks.

'Lennult operatsioonid' pakuvad veel kolme võimalust piltidega midagi enne kettale salvestamist ette võtta. Esimesed kaks puudutavad autori andmeid vaikimisi identiteedi seadistustes. Märkimise korral kopeeritakse vastavad elementid EXIF-siltidesse ja IPTC väljadele. Viimane valik lubab muuta kõigi allalaaditavate piltide kuupäeva ja kellaaega.

- Kui soovid kasutada mõnda muud kui vaikimisi ajavormingut, tuleb see kirja panna eesliite väljal näiteks kujul: `foto-%Y-%m-%d %H:%M:%S` (lülita sel juhul ka välja valik Kaamera pakutud kuupäeva ja kellaaja lisamine). Täpsemalt räägib kohandamisvõimalustest strftime manuaalilehekülg.

- Kui märgid ära valiku Kaamera pakutud nime kasutamine, saad ka määrata, kas nimed esitatakse väike- või suurtähtedega.

Uut failinime, mida &digikam; kasutab allalaaditud fotode jaoks, näeb kaamera pakutud nime all pisipildivaates. Ümbernimetamise seadistused jäetakse meelde ning neid kasutatakse ka järgmine kord, kui avad kaameraliidese.

#### Operatsioonid kaamerainfo põhjal

##### Automaatne pööramine

&digikam; suudab ära kasutada infot, mida kaamera salvestab foto tegemise ajal oma orientatsiooni kohta, ning pöörata automaatselt allalaaditava pildi õigesse asendisse. Sellist infot ei edasta siiski mitte kõik kaamerad. Täpsemalt räägib sellest, millist infot kaamerad fotodele lisavad, metaandmete külgribast kõnelev osa.

###### Lennult operatsioonid

Lennult operatsioonid

Automaatne pööramine on vaikimisi sisse lülitatud ning kui sinu kaamera vastavat infot ei edasta, jätab &digikam; foto esialgsesse asendisse, Kui soovid automaatse pööramise välja lülitada, klõpsa nupule Muud ja eemalda märge dialoogi allosas olevast kastikesest Automaatne pööramine.

##### Automaatne sihtalbumite loomine

Kui kaamera edastab infot foto tegemise kuupäeva kohta, võib &digikam; selle põhjal allalaadimisel luua sihtalbumis automaatselt vastavad alamalbumid. Neile antakse nimeks vastavad kuupäevad. Kõik ühe kuupäevaga fotod salvestatakse ühte alamalbumisse. Sellist infot ei edasta siiski mitte kõik kaamerad. Täpsemalt räägib sellest, millist infot kaamerad fotodele lisavad, metaandmete külgribast kõnelevat osa.

###### Albumi automaatse loomise valikud

Albumi automaatse loomise valikud

Vaikimisi ei ole see võimalus sisse lülitatud ning &digikam; laadib pildid sinu valitud albumisse. Kui soovid aga seda võimalust kasutada, klõpsa nupule Muud ja märgi dialoogi allosas ära kastike Fotode allalaadimine automaatselt loodud alamalbumitesse.

#### Fotode laadimine kaamerasse

Lihtsaim viis fotosid arvutist kaamerasse laadida on klõpsata nupule Allalaadimine ja valida sealt Laadi üles. Ilmub tavapärane &kde; failidialoog, kus saab valida failid, mida arvutist kaamerasse kopeerida. &kde; tavapäraste meetoditega saab valida ka mitu faili.

Kui pildid valitud, pärib &digikam;, kuhu soovid failid kaameras salvestada. Ilmub kaamera kataloogi valimise dialoog. Vali vajalik kataloog ja klõpsa üleslaadimise alustamiseks OK. Üleslaadimine ei eemalda pilte arvutist.

##### Kaamera kataloogi valimise dialoog

Kaamera kataloogi valimise dialoog

Kõik kaameradraiverid ei toeta veel üleslaadimise võimalust.

#### GPS-seadme kasutamine &digikam;iga

Käesolevas käsiraamatus kasutatakse mõistet GPS (globaalne positsioneerimissüsteem) üldmõistena, mis tähendab lihtsalt pikkus- ja laiuskraadi globaalseid koordinaate, mida on võimalik kaardil kujutada. Reaalselt võib neid andmeid edastada nii Ameerika GPS, Vene GLONAS, Euroopa GALILEO või mis tahes muu süsteem.

Mitte ainult professionaalsed fotograafid ei tunne huvi oma piltide seostamise vastu täpse geograafilise asukohaga. Ja sugugi mitte kõik ei saa kasutada lennukit ning uurida teatud piirkond läbi nii, et GPS-andmed salvestatakse automaatselt. Kindlasti võib see võimalus huvitada keskkonnaplaneerijaid, sõjaväge, politseid, projekteerimisfirmasid, kinnisvarabüroosid ja veel paljusid teisi.

Kuid mõne aja möödudes võib meelest minna, kus täpselt on pilt tehtud. Siis on kindlasti abiks vahva võimalus avada vaid ühe klõpsuga brauser, kus saab piirkonda uurida. Võib-olla aga soovid saada oma pildi postkaardina mõnele teisele &digikam;i kasutajale (kes saab sinu pildi asukoha kindlaks määrata) või on sul lihtsalt vaja oma pilte täpsemalt dokumenteerida - igal juhul on asukohaandmete salvestamine fotodesse lihtsalt suurepärane võimalus.

Kuidas siis GPS-andmed piltidesse saavad? Kõigepealt tuleb öelda, et exiv2 toetab väga mitut laadi GPS-andmete välju, sealhulgas asimuudi-, satelliidi- ja kaardimärkeid. Nii et tegelikult seisab küsimus selles, kuidas saavad neile väljadele vajalikud andmed? Selleks on vähemalt kolm võimalust: vahetult vastava riistvara abil, GPS- ja pildiandmete järeltöötlusega KIPI geolokatsiooni plugina vahendusel (käsiraamat) või teadaolevate asukohtade 'käsitsi' lisamisega.

- GPS-andmete vahetu lisamine pildifailidesse

  Meie teada ei olnud käsiraamatu kirjapanemise ajal ühtegi kaamerat, mis oleks lõimitud GPS-seadmega. Kuid mõningaid kaameraid saab siiski ühendada GPS-vastuvõtjaga kas lisakaardi abil või andmeid kaabli või Bluetoothiga üle kandes.

  Kiir-HOWTO

  GPS-liidesega kaamerad: CoyoteEye iPAQ Ike Kodak DCS Pro Nikon DSLR Ricoh Pro G3 Sony

- GPS-andmete ja pildifailide järeltöötlemine

  Siin tuleb kasutada KIPI geolokatsiooni pluginat (käsiraamat).

  Meetod on imelihtne: piltide tegemise ajal peab GPS-seade töötama ja seda tuleb koos kaameraga kaasas kanda. Kui oled piltide tegemise lõpetanud, laadi fotod ja GPS-andmed alla ning käivita mainitud plugin. See seab andmed kellaajaliselt vastavusse, mistõttu on oluline silmas pidada, et kaamera kell oleks täpne (GPS on tänu satelliitidele nagunii alati täpne). GPS-andmete põhjal interpoleeritud asukohtade täpsus võib ulatuda isegi vaid 20 meetrini. See meetod toimib mõistagi ainult siis, kui kaamera salvestab EXIF-andmeid.

  Seadmelt allalaaditud GPS-andmeid saab hallata programmiga gpsman või gpsbabel. Oluline on siinjuures see, et allalaaditud GPS-andmed oleksid salvestatud GPX-vormingus, mis ainsana ühildub geolokatsiooni pluginaga.

  &Windows; ja MacOS'i jaoks on mitu programmi, mis suudavad aru saada ja vastavusse seade piltide ning GPS-i andmed. Sellel saidil pakitakse samasugust võimalust &Linux; jaoks: gpsCorr või gpsPhoto

- Teadaolevate asukohtade lisamine 'käsitsi'

  Kui tead pikkus- või laiuskraadi või muid asjakohaseid andmeid, võib kasutada järgmist skripti, mis kujutab endast Phil Harvey programmi ExifTool GPS-i kestprogrammi, mis kasutab koordinaatide tähistamiseks signeeritud murdarve, nagu neid pakub maps.google.com.

  maps.google.com ei näita Euroopa tänavakaarte. Kuid on olemas Euroopa saidid (vähemalt .fr .de .es .it .co.uk), mis näitavad üksikasjalikult ka Euroopa andmeid.

GPS-seadmed: Sony GPS tracker ja ATP Fotofinder GPS tracker EMTAC bluetooth GPS

### &digikam;i seadistamine

#### Seadistustedialoog

&digikam; üritab anda sulle maksimaalse kontrolli selle üle, kuidas rakendus töötab. Sa saad väga paljude valikutega määrata &digikam;i käitumise. Selleks vali menüükäsk Seadistused &digikam;i seadistamine. Seadistustedialoog jaguneb 15 kaardiks, mille vahel saab liikuda klõpsuga dialoogi vasakus servas asuvatele ikoonidele.

- Albumi seadistused

- Kogude seadistused

- Autori vaikeidentiteet

- Metaandmed (põimitud info)

- Kohtspikrite seadistused

- MIME tüübi seadistused

- Valguslaua seadistused

- Pildiredaktori seadistused

- Pildi salvestamise seadistused

- Toorfailide dekodeerimise seadistused

- ICC profiilide seadistused

- Kipi pluginate seadistused

- Slaidiseansi seadistused

- Kaameraliidese seadistused

- Muud seadistused

##### Albumi seadistused

Albumi seadistustega saab määrata rakenduse peaakna käitumise.

Albumiteegi asukoht on asukoht kõvakettal, kuhu &digikam; salvestab kõik albumid. Kui muudad seda, aga ei liiguta albumeid kõvakettal uude asukohta, arvab &digikam;, et albumeid polegi, ning loob uuele asukohale uue andmebaasi. Vanu albumeid ei muudeta, aga kui sa neid kasutada tahad, pead albumiteegi asukoha uuesti vanaks tagasi muutma. Kui sa ei ole just päris kindel, ei tasuks alguses määratud asukohta muutma hakata.

Pisipiltide valikuid kirjeldab täpsemalt osa Pildid.

Toiming klõpsamisel võib olla kas Näidatakse põimitud eelvaatlust või Avatakse pildiredaktor. Siin saab paika panna &digikam;i vaikimisi käitumise, kui klõpsad peavaates mõnele pildile.

##### Kogude seadistused

Selles dialoogis saab hallata oma kogude tüüpe. Albumikogusid kirjeldab täpsemalt osa Albumid.

##### IPTC autori vaikeidentiteet

Sellel seadistustekaardil saab määrata kogu identiteedi ja autoriõiguse andmed, nagu näitab allolev pilt. Andmed kirjutatakse automaatselt vajalikesse IPTC andmeväljadesse, kui valida see võimalus allalaadimise ajal kaameraliideses. Väljadesse kirjutatakse andmed ka siis, kui otsustad andmebaasi sünkroniseerida.

IPTC spetsiafikatsiooni väljavõte:

- Autor (sama mis Looja): see väli peab sisaldama sinu või foto valmistanud isiku nime. Kui fotole ei saa lisada fotograafi nime (näiteks juhul, kui fotograafi isikut on vaja varjata), võib seal seista ka firma või organisatsiooni nimi. Pärast salvestamist ei tohiks keegi seda välja muuta. Väli ei toeta komade või semikoolonite kasutamist eraldajana.

- Autori tiitel: see väli peab sisaldama fotograafi ametinimetust. Näited: koosseisuline fotograaf, vabakutseline fotograaf, iseseisev kutseline fotograaf. Et see on autorivälja täiendus, peab sel juhul täitma ka autorivälja.

- Pakkuja: sellel väljal saab määrata, kes fotot pakub. See ei pea olema tingimata autor. Kui fotograaf töötab mõnes uudisteagentuuris, näiteks Reuters või Associated Press, siis tuleb siin just nemad määrata pakkujaks, kes "pakub" pilti teistele kasutamiseks. Kui tegemist on pildipanga fotoga, siis tuleb siin ära märkida grupp (agentuur), mis pilti pakub.

- Allikas: sellel väljal saab määrata foto algse omaniku või autoriõiguse valdaja. Seda välja ei tohiks pärast pildi loomist toimunud sisestamist enam muuta. Ehkki see ei ole muidugi otseselt keelatud, tuleb seda pidada vaid ühekordselt sisestatava teabega väljaks. Seal võib seista konkreetne isik, agentuur või agentuuri töötaja. Hilisemate otsingute hõlbustamiseks tuleks kaldkriipsude "/" ümbritseda tühikuga, s.t sisestada mitte kujul "fotograaf/agentuur", vaid "fotograaf / agentuur". Allikas peaks üldjuhul ka erinema loojast ning autoriõiguse väljal seisvatest nimedest.

- Autoriõigus: see väli peaks sisaldama kogu vajalikku teavet, mis määrab kindlaks intellektuaalse omandi autoriõiguse, ning üldjuhul peaks seal seisma foto parajasti kehtiva autoriõiguse omaniku nimi. Tavaliselt on selleks fotograaf, aga kui pildi on teinud mõni koosseisuline või lepinguline töötaja, võib selleks olla ka agentuur või firma. Siin tuleks kasutada vormingut, mis sobib sinu kodumaale. Ingliskeelses maailmas on laiemalt levinud vorming "©2005 John Doe", mida kasutatakse tihtipeale ka Eestis. Pane tähele, et soovi korral võib sümboli © asemel kasutada ka sõnu "copyright" või "autoriõigus". Mõnes riigis tunnistatakse siiski ainult sümbolit. Kindlasti peaks tegemist olema korrektse sümboliga, s.t ring, milles on täht "c", mitte aga näiteks lihtsalt sulgudesse asetatud täht. Täiendava kaitse huvides võib kasutada fraasi "kõik õigused kaitstud" (inglise keeles "all rights reserved"), millele järgneb autoriõiguse märge ülaltoodud kujul. Euroopas on kombeks kasutada vormingut: Copyright {Aasta} {Autoriõguse omanik}, all rights reserved. Jaapanis on maksimaalse kaitse huvides mõttekas kasutada järgmisi kolme elementi: (a) sõna Copyright, (b) esmaavaldamise aasta, (c) autori nimi; samuti võib lisada fraasi "all rights reserved".

##### Metaandmed (põimitud info seadistused)

Pildifailid võivad oma vormingusse salvestada ka teatud metaandmeid. Neid saab salvestada mitmes standardvormingus. &digikam; suudab lugeda EXIF-vormingus metaandmeid, kui neid peaks failis leiduma. &digikam; suudab ka kirjutada EXIF-infosse pealdisi. Pealdiste kirjutamine on praegu piiratud JPEG-piltidega (teeki exiv2 arendatakse ja juba lähitulevikus toetab see metaandmete põimimist ka PNG- ja TIFF-vormingus).

Nende seadistustega saab määrata, kuidas &digikam; käsitleb põimitud infot.

Pilte ja pisipilte pööratakse vastavalt EXIF-sildile: selle märkimisel kasutatakse orientatsiooniinfot, mille kaamera on lisanud EXIF-infole, ning pööratakse automaatselt fotosid, et need vaatamisel õiges asendis oleks. Pildifaili tegelikult ei pöörata, see valik puudutab ainult pildi näitamist ekraanil. Kui soovid failis asuva pildi püsivalt uude asendisse pöörata, tee selle pisipildil klõps hiire parema nupuga ja vali kontekstimenüüst Automaatne pööramine/peegeldamine EXIF-info põhjal. Seejärel pööratakse pilti kettal ning sildile määratakse uuesti väärtus "normal". Kui sinu kaamera määrab orientatsiooniinfo pidevalt valesti, on arvatavasti mõttekas see valik välja lülitada.

EXIF-i orientatsioonisilt seatakse pärast pööramist/peegeldamist normaalseks: automaatse pööramisega korrigeeritakse selliste piltide orientatsiooni, mis on tehtud orientatsioonisensoriga digikaameraga. Kaamera lisab pildi EXIF-andmetele orientatsioonisildi. Pildi kohendamiseks loeb &digikam; selle sildi väärtuse. Kui pöörad pilti käsitsi, osutuvad metaandmed vääraks. Selle valikuga saab aga orientatsioonisildi väärtuseks pärast kohandamist määrata taas "normal". See on päris mõistlik, eriti kui sa peaksid olema pildi tõesti õigesti pööranud... Kui sa ei soovi, et &digikam; pildi pööramise või peegeldamise järel orientatsioonisilti kuidagi muudaks, ära seda valikut märgi.

IPTC toimingud salvestavad andmed vastavatesse IPTC väljadesse, mis tagab metaandmete püsiva salvestamise koos pildiga, mitte pelgalt &digikam;i andmebaasis. Sel moel saab metaandmeid kasutada ka teistes rakendustes ning &digikam;is eksportida/importida ilma kaotsiminekut kartmata.

Piltide pealdised salvestatakse põimitud pealdistena (JFIF) JPEG-piltidesse: selle märkimisel sünkroniseeritakse pealdised, mida lisad oma fotodele, pilti põimitud infoga. See on üsna kasulik, sest sel juhul saavad pealdisi vajaduse korral lugeda ka teised foto vaatajad. Ole aga tähelepanelik: kui pildil on juba varem pealdisi, kirjutatakse need üle pealdistega, mida kirjutad &digikam;i vahendusel.

##### Kohtspikrite seadistused

Siin leiab kõik valikud info kohta, mida näeb siis, kui liikuda peavaates hiirega pildi peale. Vastavalt märkimisele infot näidatakse või ei näidata.

##### MIME tüübi seadistused

&digikam; tunnustab väga paljusid pildifailitüüpe, samuti mõningaid video- ja audiovorminguid. Määramaks, millist tüüpi faile &digikam; peaks püüdma näidata, saad siinsetesse nimekirjadesse faililaiendeid lisada või neid sealt eemaldada. Kõiki faile, mis leiduvad &digikam; albumite kataloogides ega vasta siinmääratud laienditele, &digikam; lihtsalt ignoreerib.

Vaikeseadistused saab taastada, kui klõpsata iga kategooria kõrval paremal asuvale värskendamisnupule.

##### Valguslaua seadistused

Siin saab määrata kindlaks &digikam;i valguslaua seadistused, mida kasutatakse iga kord, kui avad valguslaua (seda muidugi võimaluse korral, sest näiteks erineva suurusega piltide korral sünkroniseerumine ei tööta). "Pildi laadimine täissuuruses" on soovitatav ainult kiire masina korral, aga kui sul on kiire masin, siis tasub parema tulemuse nimel see valik sisse lülitada.

##### Pildiredaktori seadistused

Vaikimisi kasutab pildiredaktor fotode näitamisel musta tausta. Kui eelistad, et taust oleks mõnes muus värvis, saad selle siin valida. Samuti on siin võimalik välja lülitada tööriistariba näitamine täisekraanirežiimis.

Pildi üle- ja alasäritatud piirkondi võib näidata tumeda ja heleda värviga, mida saab siin kindlaks määrata. Pildiredaktoris saab nende näitamise sisse ja välja lülitada vastavalt klahviga F10 ja F11.

##### Pildi salvestamise seadistused

Kui JPEG-faili muuta ja see uuesti kõvakettale salvestada, tuleb JPEG-fail ümber kodeerida. JPEG-faili kodeerimisel tuleb alati otsustada, millise kvaliteediga seda teha. Paraku ei ole kvaliteediinfo faili salvestatud. See tähendab, et pildiredaktor ei saa muudetud pildi salvestamisel kasutada sama kvaliteeti, mis oli originaalpildil. Pildiredaktori kasutatavat salvestamise vaikimisi kvaliteeti saab muuta liuguriga JPEG kvaliteet (1 on kehv kvaliteet, 100 kõrge kvaliteet ja ilma tihenduseta).

Värvusinfo vähendamine (chroma subsampling) on piltide kodeerimise meetod, mille korral pööratakse rohkem tähelepanu valgsusinfole kui värvusinfole. Täpsemalt räägib sellest Wikipedia vastav artikkel.

Valik PNG tihendus võimaldab kahandada PNG-failide suurust. See ei mõjuta pildi kvaliteeti, sest PNG kasutab kadudeta algoritmi. Selle ainus mõju on see, et andmete tihendamiseks ja lahtipakkimiseks kulub vastavalt rohkem või vähem aega. Kui sul on kiire arvuti, võid kasutada suuremat tihendust (1 tähendab väikest tihendust, 9 suurt).

TIFF-failide tihendamine võimaldab TIFF-failide korral kasutada või mitte kasutada Deflate tihendusalgoritmi. Selle kasutamisel väheneb TIFF-failide suurus. Pildi kvaliteeti see ei mõjuta, sest Deflate on kadudeta algoritm.

Valik Kadudeta JPEG 2000 failid võimaldab pildid salvestada kadudeta, ehkki ka siis, kui valida kadudega salvestamine, on ligilähedaselt sama failisuuruse korral kvaliteet parem kui tavalisel JPEG-l. Käsiraamatu kirjutamise ajal ei olnud metaandmed veel toetatud, kuid sellega juba tegeldakse.

##### Toorfailide dekodeerimise seadistused

Varem oli pildiredaktor lihtsalt &digikam;i abivahend fotode vaatamiseks, kuid see on kiiresti arenenud päris kasulikuks fotode töötlemise tööriistaks. Siinses dialoogis saab määrata pildiredaktori käitumist.

16-bitine värvisügavus

Sisselülitamisel dekodeeritakse kõik toorfailid lineaarset gammakõverat kasutades 16-bitisele värvisügavusele. Tumeda pildi renderdamise vältimiseks redaktoris on soovitatav selles režiimis kasutada värvihaldust. Kui see pole sisse lülitatud, dekodeeritakse kõik toorfailid 8-bitisele värvisügavusele, kasutades BT.709 gammakõverat ja 99-protsendist valgepunkti. See režiim on kiirem kui 16-bitine dekodeerimine. 8-bitises režiimis arvestatakse ainult heleduse seadistusega (dcraw piirang).

RGB interpoleerimine nelja värvina

Vaikimisi eeldatakse, et kõik rohelised pikslid on ühesugused. Kui paarisrea rohelised pikslid on ultravioletile tundlikumad kui paaritu rea omad, põhjustab see erinevus väljundis võrkmustrit. Antud valiku sisselülitamisel saab sellest probleemist üle minimaalse detailikaoga. Üldiselt hägustab selle valiku kasutamine veidi pilti, kuid kõrvaldab see-eest 2x2 libavõrkmustri VNG kvaliteedimeetodi või siksakid AHD kvaliteedimeetodi korral.

Kaamera värvustasakaalu kasutamine

Kasutatakse kaamera kohandatud värvustasakaalu seadistusi, kui see on määratud. Vastasel juhul kasutatakse automaatset värvibalanssi, kui see säte on sisse lülitatud.

Automaatne värvibalanss

Kasutatakse ainult siis, kui kaamera värvustasakaal pole määratud. Vaikimisi kasutatakse fikseeritud värvibalanssi, mille aluseks on päikesevalguses pildistatud valge kaart.

Super CCD teise sensori kasutamine

Ainult Fuji Super CCD SR kaameratele, mille korral kasutatakse teist sensorit, mis sisuliselt tekitab alasärituse nelja sammu võrra ning toob paremini esile heledate toonide üksikasjad. Teiste kaameratüüpide puhul seda valikut ignoreeritakse.

Heledad toonid

Nüüd järgneb lugu kolmest heledate toonide valikust, mille eest tänu kuulub Nicolas Vilarsile:

Vaikimisi käsitletakse heledaid toone (s.t. pildi neid osi, mis on sisse põlenud kaamera suutmatuse tõttu tabada heledaid toone) puhta/ühtlase valgena (valik Ühtlane valge). Üsna naljakaid tulemusi võib anda valik Ei lõigata, mis joonistab heledad toonid mitmesugustes roosades toonides. Viimase võimalusena võib kaaluda varianti, mille puhul taastatakse vähemalt mingil määral heledate toonide puuduv info (valik Rekonstrueeritakse).

See on võimalik seetõttu, et sinised pikslid küllastuvad aeglasemalt kui rohelised ja punased. &digikam;/dcraw üritab taastada puuduva rohelise ja punase värvi allesjäänud küllastumata siniste pikslite põhjal. Loomulikult on kõigi valikute puhul küsimus see, kui palju värvi või valget sa õieti soovid.

Valiku Rekonstrueeritakse puhul saab valida ka taseme. Tase 3 on kompromissvariant, seda tuleks iga pildi puhul eraldi hinnata.

Väike hoiatus neile, kes on lugenud Dcraw' manuaalilehekülgi: autor sõnab seal, et 5 on kompromiss, 0 ühtlane valge ja 1 tähendab mittelõikamist. Sellepärast ongi &digikam;is 0 ja 1 "ühtlase valge" ja "mittelõikamise" valikud rippmenüüs (neid valides muutub tasemeliugur mitteaktiivseks). Ja seepärast laseb &digikam;i "rekonstrueerimisvaliku" liugur valida 0 ja 7 vahel (mitte 0 ja 9 vahel, nagu Dcraw' käsureal), kus erinevalt Dcraw' käsurealiidesest on kompromissiks 5 asemel 3.

Heledus (toimib ainult 8-bitises režiimis)

Siin saab määrata maitsekohase heleduse. Võimalik, et vajad veidi suuremat heledust kui vaikimisi antud 1. Kuid seda saab kohendada ka hiljem &digikam;i pildiredaktoris. Arvestades värvirekonstruktsiooni (demosaicing) ajalist kulu, oleks mõttekas olla konservatiivne.

Kvaliteet

Värvirekonstruktsiooni algoritm on mõeldud terve pildi interpoleerimiseks osaliste toorandmete põhjal, mida edastab digikaamera värvifiltrit kasutav pildisensor värvitud pikslite maatriksi kujul. Seda nimetatakse ka CFA interpoleerimiseks.

&digikam; ja Dcraw pakuvad kolme võimalust: bilineaarne, VNG interpoleerimine ja AHD interpoleerimine. Testide kohaselt, mida ma tegin, ning algoritmi autori aruande põhjal tundub, et kvaliteedi mõttes on parim AHD interpoleerimine (adaptiivne homogeensusest juhinduv interpolatsioon). VNG interpoleerimine (muutuv üleminekute arv) oli esimene algoritm, mida Dcraw kasutas, kuid see jättis servadele mitmeid värviartefakte. Bilineaarne pakub huvi juhul, kui sind huvitab kiirus mõistliku tulemusega.

Müra vähendamise lubamine

Pildi värvirekonstruktsiooni puhul võib täiendavalt soovida müra vähendamist (seda küll veidi kiiruse arvel). See valik rakendab müra vähendamise algoritmi ajal, mil pilt on veel CIE Labi värviruumis. Et müra rakendatakse ainult heleduskihile (Labi "L"), ei tohiks see tekitada pildile hägu, nagu tekitavad tavalised müra vähendamise algoritmid RGB režiimis. Niisiis: kui oled toorpildi teisendanud ja sellel tundub olevat liigselt müra, siis müra vähendamise filtri asemel mine tagasi ja teisenda pilt uuesti antud valikut sisse lülitades. Vaikeväärtused on järgmised: domeen = 2 ja vahemik = 4.

Värviaberratsiooni korrigeerimise lubamine

Kui tead oma objektiivi värviaberratsiooni, saab siin määrata kindlaks punase ja sinise korrigeerimise väärtused. See on kindlasti parim värviaberratsiooni korrigeerimise viis, sest seda tehakse toorfaili teisendamise ajal.

##### ICC profiilide seadistused

&digikam; suudab tegelda ka piltide värvihaldusega. Toorfailide puhul ei rakendata värvihaldust üldse. Kaamera edastab jäädvustatud andmed toorvormingus ning jätab kogu töötlemise sinu teha. Igal kaameral on värviinfo hankimisel oma meetodid, mistõttu tuleb piltidele enne töötlemist määrata konkreetne profiil. Täpsemalt selgitab seda osa ICC värviprofiilide haldus.

Põhimõtteliselt seob profiil värviinfo ning pakub teavet, kuidas neid renderdada. Samuti annab see LCMS-ile ja &digikam;ile teavet, kuidas tõlgendada ühe värviruumi värviinfo teise, et värvid oleksid võimalikult täpsed.

Käitumine: küsitakse pildi avamisel pildiredaktoris / värvihalduse plugina käivitamine toorpiltide puhul

Värviprofiilide kataloog: siin saab määrata kataloogi, kuhu on salvestatud kõik sinu profiilid, &eg; "/urs/share/color/icc" või "/home/kasutaja/.color/.icc". &digikam; uurib seda kataloogi käivitumisel.

ICC profiilide seadistused: siin saab paika panna profiilide "vaikimisi" seadistused. Kõiki neid saab küll ka hiljem, toorfaili avamise ajal muuta.

- Värvihalduse vaate kasutamine on alternatiiv Xcalibi või Argylli kasutamisele. Värvihaldust rakendatakse ainult sinu pildile, mitte tervele ekraanile!

- Määrata tuleb tööruumi profiil (lineaarne profiil, nt. RGB, ECI-RGB, LStar-RGB, Adobe-RGB või CIE-RGB). Kui soovid oma pilte trükkida, on mõttekas valida Adobe RGB, kui aga ainult veebis avaldada, siis võiks valida sRGB (Adobe RGB on värvihalduseta tarkvaras, nt. veebibrauserites mõnevõrra tuhm). Seda võib muidugi ka hiljem muuta, mistõttu Adobe RGB on hea valik ka piltide salvestamisel ja käitlemisel, sest vajaduse korral saab seda alati muuta sRGB-ks, enne kui näiteks avaldad pildi oma veebipäevikus.

  Ära kasuta mittelineaarseid profiile, sest need muudavad värvustasakaalu.

- Sisendi profiil peab klappima kaamera valmistaja ja mudeliga. Sugugi kõik profiilid ei ole võrdsed, mõni näiteks ei sisalda toonide seostamist või gammakorrektsiooni (Canon). Praegusel hetkel ei soorita dcraw gammakorrektsiooni 16-bitise värvisügavusega teisenduse korral, mis tähendab, et sel juhul tuleb toonid ise seostada.

- Siin on veel mõned valikud, näiteks väljundvaate profiili valik, mis juhul, kui sul on vajalik profiil olemas, lubab simuleerida, kuidas sinu pilt hakkab konkreetses seadmes välja nägema. See on kasulik näiteks enne trükki saatmist, sest printeri värviulatus on väiksem kui kaameral ning mõned värvid võivad näida küllastatuna. Seda on mõttekam käsitsi parandada, mitte aga loota printeri "värvipimedale" algoritmile.

Enamiku kaamerate puhul on päris selge, millist värviprofiili nad vajavad, aga erandiks on Canon. Toome siin kaamerate ja profiilide vastavustabeli, mis ei ole küll mõistagi absoluutselt täielik:

Kaamera | Profiiliseeria
--- | ---
Canon 1D mark II | 6051
Canon 1D mark II | 6111
Canon 1Ds | 6021
Canon 1Ds mark II | 6081
Canon 5D | 6091
Canon 10D | 6031
Canon 20D | 6061
Canon 30D | 6112
Canon 40D | 6101
Canon 300D | 6031
Canon 350D | 6111 või 6071
Canon 400D | 6131

Canoni profiili laiend annab märku sihtstiilist: F on Faithful ehk tõetruu, L Landscape ehk maastik, N Neutral ehk neutraalne, P Portrait ehk portree, S Standard ehk standardstiil.

Siit leiab tüüpilise toorfaili kasutamise stsenaariumi.

##### Kipi pluginate seadistused

Kipi tähendab &kde; pildipluginate liidest (inglise keeles KDE Image Plugin Interface). Seda liidest toetavad mitmed &kde; piltide näitamise ja töötlemise rakendused. Selle liidese abil saab &digikam; kasutada paljusid pluginaid, mis on loodud kõigi rakenduste tarbeks, mis vaid suudavad kasutada Kipi liidest.

Kui oled paigaldanud Kipi pluginate paketi, näed siin saadaolevate pluginate nimekirja. Vali need, mida soovid kasutada, ning &digikam; laadib need. Pluginad on näha uute menüükirjetena menüüribal ning pisipiltide kontekstimenüüs.

Kiirklahve pluginate toimingutele saab määrata menüükäsuga Seadistused Kiirklahvide seadistamine.

Täpsemalt tutvustavad Kipi pluginaid Kipi projekti kodulehekülg http://www.kipi-plugins.org ja Kipi pluginate käsiraamatud.

##### Slaidiseansi seadistused

Slaidiseansi seadistamine on väga lihtne. Ülemine liugur võimaldab muuta piltide vahetumise aega (tavaliselt on mõistlik valida 4-5 sekundit). Märkekastidega saab sisse või välja lülitada metaandmete näitamise piltide allservas seansi ajal.

##### Kaameraliidese seadistused

Dialoogi vasakpoolses osas on parajasti toetatud kaamerate nimekiri. Paremal ülal on automaattuvastuse nupp, millele klõpsamise järel püütakse tuvastada arvutiga ühendada kaamera (kontrolli, et see oleks ikka korralikult ühendatud, sisse lülitatud ning pildinäitamise režiimis). Allpool on pordiseadistused (praegu on toetatud jadaport, USB ning USB/FireWire massmälu).

Vasakul nimekirjas asuvale kaamera nimele klõpsates näidatakse toetatud porte, mille seas saad valida sobiva. Kui on ainult üks toetatud port, valitakse see automaatselt. Paremal all on kast, kus saab määrata jadapordi täpse asukoha. Pane tähele, et USB liidese korral ei ole vaja asukohta määrata. Kui sa oma kaamerat nimekirjast ei leia, võid proovida kasutada üldist massmäluseadet, valides selleks kirje Ühendatud kaamera.

Päris all saab määrata USB või FireWire (IEEE-1394 või i-link) massmälukaamera asukoha. See kast on aktiivne ainult siis, kui valid kaamerate nimekirjas USB või FireWire massmälukaamera. Sellisel juhul tuleb siin anda kaamera ühendamiskoht, milleks tavaliselt on "/mnt/camera" või "/mnt/removable".

Digikaamera kasutamiseks &digikam;iga ühenda kaamera arvutiga, vali kaameras piltide näitamise režiim ja lülita kaamera sisse.

Proovi, kas &digikam; suudab kaamera automaatselt tuvastada. Kui ei suuda, tuleb sul mudel ja port käsitsi määrata. Kui oled kaamera seadistanud, klõpsa peaaknas menüüle "Kaamerad" ning näed seal oma kaamera nime.

Seadistamise ajal võid kaamerale valida sellise nime, nagu ise soovid, ning seda näidatakse siis ka peaaknas menüüs Kaamera. Kui sul on enam kui üks kaamera, võid need kõik lisada.

##### Muud seadistused

Valikuga Kinnitusdialoogi näitamine elementide viskamisel prügikasti saab määrata &digikam;i käitumise juhul, kui kustutad foto või albumi. Täpsemalt räägivad sellest osad Foto kustutamine ja Albumi kustutamine.

&digikam; rakendab parempoolses külgribas tehtud muudatused automaatselt, kui märkida ära Parempoolse külgriba muudatuste rakendamine kinnitust küsimata. Vastasel juhul rakendatakse muudatused alles pärast seda, kui oled klõpsanud nupule Rakenda muudatused.

Samuti saab siin välja lülitada käivituslogo näitamise digiKami käivitamise ajal. See võib natuke parandada &digikam;i käivitamise kiirust.

Uute elementide uurimine käivitumisel sunnib &digikam;i uurima läbi albumiteegipuu, et leida elemente, mida on lisatud või eemaldatud pärast &digikam;i viimast seanssi. See võib aeglustada &digikam;i käivitamise aega. Kui albumiteegist on midagi eemaldatud, küsib &digikam; sinu käest kinnitust, enne kui eemaldab nende elementide viited lõplikult ka andmebaasist.

#### Teemade seadistused

Et võiksid anda &digikam;i aknale endale meelepärase välimuse, pakume me välja mitu värviskeemi. Nende kasutamiseks vali alammenüü Seadistused Teemad ja sealt meelepärane teema. Praegu on saada järgmised teemad:

Eelvaatlus | Teema nimi
--- | ---
| Clean
| Dark
| Vaikeväärtus
| Dessert
| Digicasa
| Dreary
| Marine
| OrangeCrush
| Sandy

Teemaseadistused kujutavad endast üsna lihtsat tekstifaili. Kui tunned huvi &digikam;ile mõne uue teema loomise vastu, uuri lähemalt järgmist õppevahendit.

## Pildiredaktor

### Pildiredaktori tutvustus

#### Pildiredaktori aken

&digikam;i koosseisu kuulub kiire pildiredaktor, mis pakub mõningaid lihtsamaid pilditöötlusvahendeid. Pildiredaktoriga saab oma fotosid vaadata ning neid parandada ja muuta. Pildiredaktori saab avada kas topeltklõpsuga pisipildile pildiaknas või pisipildile hiire parema nupuga klõpsates ja kontekstimenüüst Vaata/muuda valides.

Pildiredaktor pakub mitmeid tööriistu, millega saab fotosid töödelda. Mõningaid tööriistu pakuvad &digikam;i pluginad, mistõttu mitte kõik tööriistad ei pruugi sinu distributsioonis vaikimisi saada olla. Täpsemalt räägib &digikam;i pildiredaktori pluginatest osa Pildiredaktori seadistamine.

##### Pildiredaktori aken

Pildiredaktori aken

Pildiredaktori aknas on järgmised elemendid:

- All asub olekuriba, mis näitab failinime, antud faili numbrit, suurendustaset ja pildi suurust.

- Ülal asub menüüriba ja selle all tööriistariba, mis võimaldab kiiret ligipääsu sagedamini vajaminevatele funktsioonidele.

Pildiredaktori tööriistariba

1. Esimene aktiivse albumi pilt.

2. Eelmine pilt.

3. Järgmine pilt.

4. Viimane aktiivse albumi pilt.

5. Muudetud pildi salvestamine.

6. Viimase toimingu tagasivõtmine.

7. Viimase toimingu uuestitegemine.

8. Näidatava pildi taaslaadimine kettalt.

9. Pildi suurendamine.

10. Pildi vähendamine.

11. Automaatsuurenduse lülitamine (valitud pilt sobitatakse aknasse).

12. Näidatava pildi pööramine.

13. Pildi kärpimine valitud piirkonna suuruseni.

#### Originaalfoto taastamine

Pildiredaktori redigeerimisfunktsioonid muudavad sinu fotosid. Originaalfotoga ei võeta siiski midagi ette enne seda, kui valid menüükäsu Fail Salvesta või klõpsad tööriistaribal nuppu Salvesta- Arvesta, et kui oled muudatused salvestanud, ei ole originaalpildi taastamine enam võimalik.

Seepärast oleks parem teha fotost enne selle muutmist koopia. Seda saab teha näiteks menüükäsuga Fail Salvesta kui.

Enne seda, kui oled foto salvestanud, võid originaalpildi alati taastada menüükäsuga Fail Lähtesta või klõpsuga tööriistariba nupule Pildiredaktori lähtestamise nupp Lähtesta. Sellisel juhul kaotad kõik muudatused, mida oled fotoga ette võtnud pärast viimast salvestamist.

#### Tagasivõtmine/uuestitegemine

Peaaegu kõike, mida sa pildiredaktoris ette võtad, saab tagasi võtta ja uuesti teha. Viimase toimingu saab tühistada menüükäsuga Redigeerimine Võta tagasi ning uuesti sooritada käsuga Redigeerimine Tee uuesti.

Kui sul läheb neid käske sageli vaja, võid kasutada kiirklahve: &Ctrl;+Z võtab viimase toimingu tagasi, &Ctrl;+Shift+Z sooritab selle uuesti.

Võimalike tagasivõtmiste/uuestitegemiste nimekirja nägemiseks klõpsa vastavale ikoonile &HVNga; ja hoia nuppu mõni hetk all. Kui valid ilmuvast menüüst mõne kirje, võetakse tagasi või tehakse uuesti kõik toimingud kuni valitud toiminguni.

#### Liikumine fotode vahel

Pärast pildiredaktori käivitamist saad sama vaate fotode vahel liikuda tööriistariba navigeerimisnuppe, klahve PgUp ja PgDown või menüüs Fail leiduvaid käske kasutades. Kui oled parajasti näidatavat fotot muutnud, küsitakse enne uue foto laadimist, kas soovid muudatused salvestada.

#### Vaate muutmine

Fotosid saab suurendada või vähendada kiirklahviga &Ctrl;hiireratas, tööriistariba ikoonidega või kirjetega menüüs Vaade.

Kui soovid mahutada foto aknasse, kasuta tööriistariba nuppu Automaatsobitusega suurendus Pildiredaktori automaatsobituse nupp

Vaade Lülitu täisekraanile võimaldab vaadata fotot täisekraanil. Sealt saab tavalise vaate taastada vajutusega klahvile Esc. Vaikimisi näidatakse tööriistariba isegi täisekraani korral. Kui eelistad seda mitte näha, lülita see välja &digikam;i seadistustedialoogis, mille saab avada &digikam;i peaaknast (vaata osa Pildiredaktori seadistamine).

#### Piltide trükkimine

Kui soovid parajasti pildiredaktoris näidatava pildi trükkida, vali menüükäsk Fail Trüki pilt (&Ctrl;+P). See avab standardse &kde; trükkimisdialoogi, kus saad enne foto trükkimist veel ühtteist täpsustada.

Täpsemalt kõneleb trükkimise võimalustest &kde; trükkimise käsiraamat.

Peaaknas saab samuti trükkida kas üksikuid pilte või ka nende kogumeid, soovi korral kas või terved pisipiltide leheküljed. Selleks tuleb lihtsalt pilt või pildid valida ja seejärel valida menüükäsk Album Eksport Trükkimisnõustaja. Sealsed valikud peaksid olema iseenesestmõistetavad.

&doc-photo-editing;
&doc-menu-descriptions;

&doc-credits-annexes;