<b>Cuprins:</b>

 1. Despre rospell

 2. Introducere în editare de text
   2.1 Editarea unui fişier existent
   2.2 Editarea unui fişier nou
   2.3 Backup şi salvare automată
   2.4 Corectare ortografică

 3. Operaţii de bază
   3.1 Formatul fişierelor
   3.2 Selectare text
   3.3 Decupare şi inserare text (Cut &amp; Paste)
   3.4 Căutare şi înlocuire text
   3.5 Buffere şi navigare

 4. Taste rapide
   4.1 Caractere diacritice româneşti
   4.2 Meniuri
   4.3 Decupare şi inserare la nivel de linie
   4.4 Macrocomenzi şi aliasuri

 5. Programare cu rospell
   5.1 Colorare de sintaxă
   5.2 Ctags
   5.3 Ajutor contextual
   5.4 Scripturi utilizator
   5.5 Formatare cod sursă
   5.6 Diff &amp; Merge
   5.7 Statistici cod sursă
   5.8 Lista de funcţii

==1. Despre rospell==
rospell, Copyright (C) 2005-2007 Rospell Team, http://rospell.sourcefoge.net .

Acest program este gratuit; poate fi distribuit şi/sau modificat conform
licenţei GNU General Public License publicată de Free Software Foundation,
fie versiunea 2, sau (după dorinţă) orice altă versiune ulterioară.

<b>Autori:</b>
<ul>
<li>Lucian Constantin - software.</li>
<li>Ion-Mihai Tetcu - portare FreeBSD.</li>
<li>Ionuţ Arţărişi - pachete Arch Linux.</li>
<li>Cristi Măgheruşan - testare LaTeX.</li>
<li>Alin Dobre şi echipa românească de traducere Gentoo Linux (http://www.gentoo.ro) -  testare speller.</li>
</ul>

==2. Introducere în editare de text==
<b>Welcome to <i>rospell</i>!</b>

<i>rospell</i> este un editor de programare şi
fişiere text. Are o interfaţă grafică (GUI) standard, cu meniuri, ferestre de dialog,
suport pentru dispozitive maus, precum şi toate shortcut-urile de tastatură pe care
ne aşteptăm să le găsim într-un editor modern.

Pentru a porni programul introduceţi comanda:
 rospell filename

unde <i>filename</i> este fişierul pe care doriţi să-l editaţi.

==2.1 Editarea unui fişier existent==
Un fişier existent este deschis folosind <i>Deschide</i> în meniul <i>Fişier</i>.
Orice număr de fişiere pot fi deschise concomitent. Aceste fişiere vor apare
ca buffere în fereastra de editare.

Două ferestre de editare sunt disponibile. Când programul este pornit, una dintre
ele este minimizată. Pentru a o activa, trageţi cu mausul de bara de despărţire din
partea de jos a primei ferestre.

Puteţi deschide fişierele şi folosind fereastra <i>directory</i> aflată în stânga
ferestrei de editare. Aici găsiţi o listă cu toate fişierele din directorul curent.
Un click pe un nume de fişier va deschide fişierul respectiv,
în timp ce un click pe un nume de director vă oferă posibilitatea
să schimbaţi directorul curent, permiţând astfel navigarea sistemului de fişiere.

<i>rospell</i> este protejat împotriva deschiderii accidentale a unui fişier de mai multe ori.

==2.2 Editarea unui fişier nou==
Dacă <i>rospell</i> este pornit fără nici un nume de fişier, fereastra de editare este goală, ca
pentru un fişier nou care nu are încă un nume; începeţi să editaţi. Pentru a da un nume fişierului,
alegeţi <i>Salvează</i> sau <i>Salvează ca</i> în meniul <i>Fişier</i>.

Un astfel de fişier nou poate fi creat şi după ce editorul a fost pornit
apăsând <i>Fereastră nouă</i> sau <i>Buffer nou</i> în meniul <i>Fişier</i>.

==2.3 Backup şi salvare automată==
De fiecare dată când un fişier este deschis pentru editare, <i>rospell</i> salvează o copie
a fişierului în directorul <i>~/.rospell/backup</i>. Puteţi reveni la această versiune a fişierului
printr-un simplu cp (copy) dacă este necesar.

Un fişier deschis şi modificat în rospell fără a fi salvat de utilizator, este salvat periodic (interval
de 10 minute) în directorul <i>~/.rospell/autosave</i>. Puteţi reveni la această versiune a
fişierului printr-un simplu cp (copy) dacă este necesar.

Facilităţile de backup şi salvare automată pot fi dezactivate în meniul <i>Preferinţe / Opţiuni fişiere</i>.

==2.4 Corectare ortografică==
<i>rospell</i> suportă un număr de limbi diferite.
Limba utilizată de corector este aleasă folosind <i>Limba</i> în meniul <i>Preferinţe</i>. Pentru a porni
corectarea ortografică de la poziţia la care se află cursorul apăsaţi <i>Porneşte</i>.
Dacă un cuvânt este bănuit de <i>rospell</i> că ar avea probleme, căutarea se opreşte iar
cuvântul respectiv este selectat. Puteţi corecta cuvântul prin editare, puteţi sări peste el apăsând
<i>Ignoră</i>, sau puteţi să-l includeţi într-un dicţionar local aflat în
fişierul <i>~/.rospell/dictionary.user</i> apăsând <i>Adaugă</i>.

==3. Operaţii de bază==
După cum a fost menţionat în capitolul anterior, <i>rospell</i> suportă toate operaţiile de editare uzuale.
În acest capitol vom descrie unele dintre ele.

==3.1 Formatul fişierelor==
În lumea informaticii, formatul text este unul dintre cele mai simple şi mai uşor de interpretat formate de fişiere.
Există totuşi o diferenţă de la sistem la sistem în ceea ce priveşte modul de interpretare al acestui format.
Fişierele în acest format diferă din punctul de vedere al setului de caractere
folosit, modului de terminare al unei linii de text şi wrapping.

În timp ce diferenţele de seturi de caractere prezintă practic cea mai mare problemă de
portabilitate, aceste diferenţe afectează <i>rospell</i> în mod indirect. Mecanismul de localizare
şi de alegere al fonturilor este un mecanism comun tuturor aplicaţiilor sub X11. Dacă sistemul
dumneavoastră este setat corect, probabil nu veţi avea niciodată probleme în <i>rospell</i>.

Intern, <i>rospell</i> foloseşte setul de caractere Unicode/UTF-8. Acesta este setul de caractere implicit implementat
în X11. Dacă aveţi un fişier text care utilizează acest set de caractere iar literele nu sunt afişate
corect, probabil este din cauza fontului folosit care nu are suport pentru toate caracterele
specificate în standard. Puteţi schimba fontul folosind dialogul <i>Selectează font</i> în meniul
<i>Preferinţe</i>.

Cu toate că Unicode/UTF-8 este cel mai avansat set de caractere actual, şi este setul principal susţinut
de organizaţiile internaţionale de standardizare, mai există trei alte seturi de caractere utilizate curent
în România. Acestea sunt iso8859-2 şi iso8859-16 (standardele vechi ISO care au fost înlocuite
de Unicode/UTF-8) şi cp1250 folosit de Microsoft (ceva foarte asemănător cu iso8859-2, pe cale
de fi înlocuit şi el de UTF-8). Puteţi folosi <i>rospell</i> pentru a edita fişiere ce folosesc
oricare din aceste seturi de caractere specificând pe linia de comandă setul dorit:
 USAGE: rospell [OPTION] filename
    --iso8859-2: fişierele sunt în format ISO8859-2
    --iso8859-16: fişierele sunt în format ISO8859-16
    --cp1250: fişierele sunt în format CP1250 (Windows)

Diferenţa principală dintre formatul text folosit de sistemele MS DOS şi formatul text folosit de sistemele
Unix este modul în care liniile sunt terminate. Unix foloseşte un simplu <i>newline</i> în timp ce MS DOS
foloseşte un <i>carriage-return</i> urmat de un <i>newline</i>. <i>rospell</i> citeşte şi scrie în ambele
formate, fără a schimba automat formatul fişierului. Singura conversie implementată este cea din
MS DOS în Unix, iar aceasta se află sub controlul utilizatorului: <i>Curăţare CR/LF stil UNIX</i> în
meniul <i>Unelte / Curăţare</i> şi dialogul <i>Opţiuni fişiere</i> în meniul <i>Preferinţe</i>.

În prezent, <i>rospell</i> nu implementează wrapping.

Ultima, şi cea mai obscură din diferenţele între formatele text este caracterul newline de terminare a fişierului.
Unele compilatoare şi programe utilitare Unix cer ca fişierele text pe care le procesează să fie
terminate cu un newline, iar în caz contrar vor începe să se plângă (de exemplu gcc ne dă un
warning). Vi şi aproximativ jumătate din editoarele text din Unix vor adăuga automat un newline
la sfârşitul fişierului; ca şi Emacs, <i>rospell</i> nu respectă această regulă, şi îl lasă pe utilizator
să facă ce vrea.

==3.2 Selectare text==
Pentru a selecta text pentru copiere, ştergere sau înlocuire, apăsaţi butonul din stânga al
mausului şi "măturaţi" textul ţinând apăsat acest buton. Textul va fi selectat iar culoarea
lui va fi schimbată pentru a fi scos în evidenţă. Pentru a selecta un singur cuvânt apăsaţi
de două ori rapid butonul stânga al mausului. Sau apăsaţi de două ori în timp ce mişcaţi
mausul pentru a selecta mai multe cuvinte. Similar, dacă apăsaţi rapid de trei ori
veţi selecta una sau mai multe linii. Pentru a şterge textul
selectat apăsaţi tasta <i>delete</i> sau tasta <i>backspace</i>, sau începeţi să introduceţi
un nou cuvânt pentru a-l înlocui pe cel selectat.

Butonul din mijloc al mausului poate fi folosit în conjuncţie cu ceea ce se numeşte selecţia
secundară. Dacă facem un click cu acest buton, ultimul text selectat este copiat în
fereastra în care a avut loc apăsare butonului. Este una din cele mai interesante opţiuni oferite
de mediile X11 şi care nu-şi are echivalent sub Windows.

==3.3 Decupare şi inserare text (Cut &amp; Paste)==
Cea mai uşoară metodă de a copia şi muta text între diverse fişiere sau ferestre, este să folosiţi
clipboard-ul, o zonă imaginară folosită pentru a stoca text şi date. Comanda <i>Decupează</i> elimină
textul selectat şi-l plasează în clipboard. Odată ajuns acolo, textul poate fi copiat cu <i>Inserează</i>
în poziţia curentă a cursorului în fereastra activă. Comanda <i>Copiază</i> copiază textul selectat
în clipboard fără a-l şterge din fereastra curentă.

Clipboard-ul poate fi folosit pentru a transfera text şi între aplicaţii diferite sub X11. Metoda preferată
însă este cea a butonului din mijloc al mausului descrisă în secţiunea precedentă.

<i>rospell</i> suportă şi selectare/decupare/inserare la nivel de linie, funcţionalitate asociată cu tastele
<i>+</i> si <i>-</i> de pe numpad şi tastele uzuale <i>Insert</i> şi <i>Delete</i>. Această funcţionalitate
este descrisă în mai mult detaliu în capitolul <i>Keyboard Shortcuts</i>.

==3.4 Căutare şi înlocuire text==
Dialogurile <i>Caută</i> şi <i>Înlocuieşte</i> pot fi accesate din meniul <i>Edit</i>. Aceste dialoguri vă invită să specificaţi
un text ce urmează a fi căutat, iar în cazul lui <i>Replace</i> şi un text care va înlocui
pe cel original. Alte opţiunii sunt prezente în aceste dialoguri, cum ar fi <i>Ignoră majuscule/minuscule</i> sau
<i>Înlocuieşte tot</i>.

În paretea de jos a interfeţei grafice, fereastra intitulată <i>caută</i> este asociată operaţie de căutare.
După o comandă de căutare, fereastra
va fi populată cu toate apariţiile textului căutat începând cu poziţia curentă în fişierul editat. Numărul liniei pe care
textul a fost găsit este şi el specificat. Un click cu mausul pe un asemenea număr de linie în fereastra
<i>caută</i> ne va duce direct la linia respectivă în fereastra de editare.

O altă facilitate este cea intitulată <i>Căutare rapidă</i>. Puneţi cursorul sub un cuvânt in fereastra curentă de
editare, apăsaţi butonul din dreapta al mausului, o fereastră pop-up va apare, fereastra conţine şi comanda
<i>Căutare rapidă</i>.

Funcţionalitatea de tip <i>grep</i> este şi ea prezentă în meniul <i>Editare</i>. Această operaţie va căuta
textul specificat prin toate fişierele prezente în directorul curent. Un <i>grep</i> recursiv este şi el posibil, cu alte
cuvinte, toate subdirectoarele prezente în directorul curent pot fi şi ele vizitate. Rezultatul operaţiei este
afişat în fereastra <i>search</i>, cu numele fişierului şi numărul liniei. Un click cu mausul pe numărul
liniei ne duce direct în fereastra de editare în fişierul respectiv, la linia corespunzătoare.

==3.5 Buffere şi navigare==
După cum am spus mai devreme, mai multe fişiere pot fi editate sub formă de buffere într-o singură
fereastră de editare. Meniul <i>Buffere</i> ne permie să schimbăm bufferul editat curent în fereastra
de editare.

Tot pentru navigare, <i>rospell</i> implementează facilitatea de referinţă. O referinţă (bookmark în engleză,
uneori întâlnit şi sub sensul de semn de carte) este o poziţie pe care editorul o ţine minte, şi dacă i se cere
vă duce rapid acolo. Astfel de referinţe sunt setate folosind <i>Setare refernţă</i> în meniul <i>Editare</i>.
Pentru a reveni la o poziţie setată anterior, folosiţi <i>Du-te la referinţă</i> în acelaşi meniu.
Accesul rapid la referinţe este disponibil şi printr-un click în fereastra <i>referinţe</i> în partea de jos
a interfeţei grafice.

Dacă aveţi un număr de linie şi doriţi să mergeţi rapid acolo, folosiţi comanda <i>Du-te la linia</i> din
meniul <i>Editare</i>. Pentru a sări la începutul fişierului apăsaţi <i>Du-te la început</i> iar pentru a sări
la sfârşitul fişierului apăsaţi <i>Du-te la sfârşit</i> în acelaşi meniu.

Comanda <i>Înapoi (Undo)</i> implementează o facilitate naivă de întoarcere în timp (anulează comanda/tasta precedentă),
în timp ce <i>Înregistrează</i> şi <i>Playback</i> vă dă posibilitatea să înregistraţi succesiuni de comenzi/taste
şi să le rulaţi (playback) în mod repetat.

==4. Taste rapide==
Majoritatea tastelor rapide (keyboard shortcuts) în <i>rospell</i> sunt specificate în partea din dreapta
a ferestrei meniului. Există însă altele care nu sunt specificate acolo. Acestea includ tastele rapide
ale butoanelor de dialog, taste speciale precum săgeţi, page-up, page-down, home, precum şi tastele
asociate caracterelor diacritice româneşti.

==4.1 Caractere diacritice româneşti==
Suportul pentru caractere diacritice româneşti este implementat în interiorul editorului de text.
Cu alte cuvinte, nu este neapărat nevoie să va chinuiţi să vă setaţi tastatura în mod special
pentru a obţine acest suport elementar. Practic, <i>rospell</i> odată instalat, caracterele diacritice vor merge
din prima.

Există două standarde larg răspândite de mapare de diacritice. Primul standard specifică tastatura
hardware românească, iar al doilea standard mapează caracterele diacritice folosind tasta <i>Alt</i> din
partea dreaptă a barei de spaţiu pe o tastatură US obişnuită (AltGr). Acesta din urmă poartă numele de
<i>Programmer's Keyboard</i> şi este implementat de <i>rospell</i>.

Practic, apăsaţi tasta <i>Alt</i> sau <i>Alt+Shift</i> împreună cu litera care stă la baza caracterului,
după cum urmează:
 ă - Alt+a; Ă - Alt+Shift+a;
 â - Alt+q; Â - Alt+Shift+q;
 î - Alt+i; Î - Alt+Shift+i;
 ş - Alt+s; Ş - Alt+Shift+s;
 ţ - Alt+t; Ţ - Alt+Shift+t;

<i>Notă: maparea embedded în rospell funcţionează în paralel cu maparea pe care sistemul
dumneavoastră o are (sau nu) deja setată în X11.</i>

==4.2 Meniuri==
<b>Comenzi fişiere:</b>
 Alt+o - deschide fişier pentru editare
 Alt+w - salvează fişier
 Alt+x - ieşire program<br />

<b>Comenzi buffere:</b>
 Alt+b - listează bufferele
 Alt+n - activează următorul buffer din listă în fereastra de editare
 Alt+d - şterge buffer<br />

<b>Comenzi clipboard:</b>
 Ctrl+x - decupează (cut)
 Ctrl+c - copiază (copy)
 Ctrl+v - (inserează) paste<br />

<b>Navigare:</b>
 Alt+g - du-te în fişier la linia specificată
 Ctrl+PgUp - du-te la începutul fişierului
 Ctrl+PgDown - du-te la sfârşitul fişierului
 Alt+1...0 - setează bookmark
 Alt+j urmat de 1...0 - du-te la bookmark<br />

<b>Căutare şi înlocuire:</b>
 F5 - porneşte căutarea
 Shift+F5 - reporneşte căutarea
 F6 - înlocuieşte
 F7 - grep
 F8 - lista de funcţii/cuprins<br />

<b>Comenzi LaTeX:</b>
 Ctrl+b - textul selectat va fi marcat ca <b>bold</b>
 Ctrl+i - textul selectat va fi marcat ca <i>italic</i>
 Ctrl+t - textul selectat va fi marcat ca typewriter<br />

==4.3 Decupare şi inserare la nivel de linie==
<b>Dacă nu avem nimic selectat:</b>
 Numpad+ - copiază linia curentă în clipboard
 Numpad- - copiază linia curentă în clipboard şi o şterge din document
 Insert - inserare clipboard<br />

<b>Dacă ceva este selectat:</b>
 Numpad+ - echivalent cu Ctrl+c
 Numpad- - echivalent cu Ctrl+x
 Insert - echivalent cu Ctrl+v<br />

==4.4 Macrocomenzi şi aliasuri==
<b>Record şi playback:</b>
 Alt+r - începe înregistrarea macrocomenzii; următorul Alt+r va opri înregistrarea
 Alt+p - playback macrocomandă; dacă este necesar, înregistrarea este oprită automat

<i>rospell</i> vă permite de asemenea să folosiţi <b>alias-uri</b>. Un alias este o macrocomandă
definită prin intermediul dialogului <i>Alias</i> în meniul
<i>Preferinţe</i>. În acest dialog introduceţi un <i>alias</i>  şi un <i>înlocuitor</i>.
Puteţi edita orice număr de alias-uri, care sunt salvate automat în fişierul <i>~/.rospell/alias</i>
şi vor fi încărcate automat de fiecare dată când programul este pornit.

<b>Exemplu de alias:</b>
Să presupunem că vrem să definim un alias pentru <i>(const char *)</i>. În fereastra de dialog
setăm câmpul <i>Alias</i> drept <i>cc</i> şi câmpul <i>Înlocuitor</i> drept <i>(const char *)</i>. Ieşim din fereastra
de dialog apăsând <i>OK</i>. Apoi, de fiecare dată când introducem de la tastatură stringul
<i>cc</i> urmat de un spaţiu gol, editorul va introduce în textul editat <i>(const char *)</i>.

==5. Programare cu rospell==
Deşi are o înfăţişare destul de generică, <i>rospell</i> implementează multe opţiuni specifice
programării. Unele din ele sunt detaliate în acest capitol.

==5.1 Colorare de sintaxă==
Prin <i>Colorare de sintaxă</i> (syntax highlighting) se înţelege folosirea de culori şi fonturi
diferite pentru diverse porţiuni de cod sau text structurat. Programatorii folosesc o asemenea
facilitate pentru a înţelege mai uşor cod sursă şi pentru a găsi rapid felurite probleme de sintaxă.

<i>Colorarea de sintaxă</i> este activată implicit în <i>rospell</i>. Când un fişier este deschis,
<i>rospell</i> încearcă să ghicească limbajul de programare folosit în fişier pe baza extensiei
fişierului. Dacă o asemenea determinare nu poate fi făcută, fişierul este presupus a fi de tip xml.

Lista limbajele de programare suportate de program include: C, C++, JavaScript, Java, C#, XML,
HTML, PHP, assembler, qmake, PERL, Python, shell şi LaTeX.

Folosiţi <i>Culori</i> în meniul <i>Preferinţe</i> pentru a schimba alocarea culorilor.

==5.2 Ctags==
Aceasta este probabil una din cele mai spectaculoase opţiuni pe care un editor de text poate
să le ofere programatorului. Folosiţi un program special, intitulat ctags, să creaţi un fişier de tag-uri.
Fişierul de tag-uri dacă există, este încărcat automat în rospell la pornirea programului. Aceste
tag-uri constau în informaţie despre diversele funcţii, structuri şi definiţii împreună cu numele
fişierului şi linia pe care funcţia/structura/definiţia/etc. apare. Această informaţie este folosită
în navigare rapidă în text la locul respectiv. De exemplu, pui cursorul în sursa de program
sub un nume de funcţie, iar în fereastra <i>ctags</i> este încărcat codul funcţiei respective.

<i>rospell</i> foloseşte  exuberant-ctags pentru crearea fişierului de taguri. Programul este
rulat cu opţiunea -e (emacs mode) din <i>Ctags</i> în meniul <i>Preferinţe</i>. Parametrii
adiţionali pot fi adăugaţi de utilizator. 34 limbaje de programare diferite sunt suportate.

Cu acest fişier de taguri creat şi încărcat, <i>rospell</i> începe să pună informaţia de tagging
în fereastra <i>tags</i>. Un click în această fereastră, vă încarcă codul respectiv în fereastra de editare.

Opţiunea de tagging consumă ceva resurse CPU, ar putea fi necesar să o dezactivaţi dacă lucraţi
pe un calculator mai vechi. Aceasta se face din <i>Ctags</i> în meniul <i>Preferinţe</i>, sau temporar
din <i>Lock Ctags</i> în acelaşi meniu.

==5.3 Ajutor contextual==

<i>Ajutorul contextual</i> (Context help) este o opţiune similară cu cea de <i>tagging</i> şi utilizează aceeaşi infrastructură
software, inclusiv fereastra de dialog <i>Ctags</i> din meniul <i>Preferinţe</i>. În această ferestră,
puteţi activa sau dezactiva documentaţia pentru:
<i>Biblioteca standard C</i>, <i>Biblioteca POSIX</i> şi <i>Documentaţie LaTeX</i>.

==5.4 Scripturi utilizator==
<i>rospell</i> poate fi extins folosind scripturi definite de utilizator. Patru asemenea scripturi sunt acceptate.
Acestea sunt activate de tastele <i>F1</i> până la <i>F4</i>. Un exemplu de script este după
cum urmează:
 make 2>&amp;1
 echo done

Acest script simplu execută make în directorul unde a fost pornit editorul.
Scriptul a fost editat utilizând <i>Scripting / Editează script F1</i> în meniul <i>Preferinţe</i>. Apăsând tasta <i>F1</i>,
scriptul este rulat, iar rezultatul compilării se găseşte în fereastra <i>utilizator</i>. <i>rospell</i> înţelege formatul
în care gcc îşi tipăreşte erorile, astfel un click în această fereastră ne duce direct la linia de cod
unde a fost raportată problema.

==5.5 Formatare cod sursă==
Aceasta este facilitatea de formatare a codului sursă conform preferinţelor dumneavoastră: formatul
spaţiilor goale, modul în care sunt plasate parantezele, indentare. Fereastra de dialog se găseşte
în <i>Formatează cod sursă</i> în meniul <i>Unelte</i>. Înainte ca formatarea să aibă loc, fişierul curent este salvat automat,
şi puteţi reveni la această versiune în cazul în care formatarea nu vă satisface.

Alte opţiuni relevante aici sunt cele de  <i>Mută la stânga</i>, <i>Mută la dreapta</i>,
<i>Schimbă spaţii în taburi</i> şi
<i>Schimbă taburi în spaţii</i>. Acestea funcţionează numai pe text selectat şi sunt activate de un click de maus
cu butonul din partea dreaptă în fereastra de editare.

==5.6 Diff &amp; Merge==
<i>Diff &amp; Merge</i> sunt două activităţi foarte frecvente în programare. Ele sunt suportate de <i>rospell</i>
în meniul <i>Unelte</i>. În principiu constau în compararea a două fişiere şi analizarea diferenţelor.
În cazul lui merge, un al treilea fişier este creat. Presupunem că doi programatori lucrează în paralel
pe două calculatoare diferite pe două versiuni diferite ale aceluiaşi fişier. În mod normal cele două
versiuni vor trebui reconciliate la un moment dat, în aşa fel încât să conţină modificările ambilor programatori.
Rezultatul este cel de al treilea fişier amintit mai sus, şi care va înlocui cele două versiuni locale
folosite de cei doi programatori.

<i>Session Diff</i> în meniul  <i>Unelte</i> ne permite să analizăm diferenţele dintre versiunea curentă a fişierului
pe care îl edităm şi versiunea aceluiaşi fişiere în momentul când a fost deschis pentru editare (o copie a fişierului
a fost salvată în directorul de backup). Este o opţiune folositoare în special dacă lucraţi într-un mediu cu un repozitoriu
<i>Source Control</i> (precum CVS, ClearCase, Subversion, etc.) şi doriţi să aruncaţi o ultimă privire înainte de a introduce
datele în repozitoriu.

==5.7 Statistici cod sursă==
Această facilitate va număra liniile de cod în proiect (KLOC).

==5.8 Lista de funcţii==
Definiţia listei de funcţii variază de la un tip de fişier la tip de fişier. De
exemplu, în C ar însemna o listă de funcţii şi număr de linii unde aceste funcţii au fost definite,
în C++ metodele claselor sunt de asemenea incluse,
în timp ce în LaTeX ar însemna o listă cu numărul liniilor unde apar tag-urile <i>chapter</i>,
<i>section</i> şi <i>subsection</i>.

Funcţionează în bună măsură ca un cuprins pentru conţinutul fişierului editat curent.
Implicit, rospell implementează limbajul C şi LaTeX, însă dacă programul exuberant-ctags
este prezent în sistem, acesta din urmă va fi folosit. Ctags prezintă avantajul că suportă
34 de limbaje de programare diferite.Vine instalat fie sub numele de <i>ctags</i>, fie
sub numele de <i>exuberant-ctags</i> pe diferite sisteme Linux/Unix. Setarea corectă a numelui programului
se face în fereastra de dialog <i>Preferinţe / Ctags </i>.

Lista poate fi generată utilizând <i>Lista de funcţii</i> în meniul <i>Editare</i> sau prin apăsarea
tastei F8, iar rezultatul este disponibil în fereastra <i>caută</i>. Un click pe un număr de linie vă duce
direct la locul unde respectivul element a fost definit în fişierul text.

