Luku 3. Raamatuntulkinnan säännöt (hermeneutiikka)
Edellinen |  | Seuraava

# Luku 3. Raamatuntulkinnan säännöt (hermeneutiikka)

Olemme jo oppineet "3 Cs: sta": sisältö, konteksti, ristiviittaukset. Haluamme laajentaa sitä nyt sukeltamalla lyhyesti Raamatun hermeneutiikkaan, jonka tavoitteena on löytää alkuperäisen kirjoittajan (ja Kirjoittajan!) tarkoittama merkitys. Vaikka monien kappaleiden soveltamiset ovat päteviä, vain yksi tulkinta on kelvollinen. Raamattu itse sanoo tämän sanomalla, ettei mikään kirjoitus ole yksityisen tulkinnan alainen (2. Piet. 1:20 KJV ”Tietäen tämän ensin, ettei mikään pyhien kirjoitusten profetia ole omin neuvoin tulkittavissa.”). Tietyt säännöt auttavat oikean merkityksen löytämisessä; Ohittamatta näitä sääntöjä ihmiset ovat tuoneet paljon ongelmia itselleen ja seuraajilleen. 2 Piet. 3:16 ”...joissa on joitain vaikeasti ymmärrettäviä asioita, jotka opettamattomat ja epävakaat vääristävät, kuten he tekevät myös muita kirjoituksia, omaksi tuhoksensa.”

Kuinka tutkimme kappaleen halutun merkityksen? Oletetaan, että huomio on kiinnitetty tiettyyn jakeeseen, jonka tarkoitus ei ole sinulle selvä. Kuinka opit siitä? Pidä nämä säännöt mielessä:

## Sääntö 1 - Tulkitse sanojen täsmällisten merkitysten mukaan.

Mitä tarkempia voimme olla tarkojen alkuperäisten sanojen merkityksessä, sitä parempi on tulkintamme. Kokeile etsiä täsmällinen merkitys avainsanoille seuraavilla askelilla:

1. Määrittely. Katso määreitelmää kreikkalaisesta tai heprealaisesta sanakirjasta Verbeille verbin aikamuoto on myös ratkaiseva.

2. Ristiinviittaukset. Vertaa pyhiä kirjoituksia toisten pyhien kirjoitusten kanssa. Näkemällä, kuinka samaa kreikkalaista tai heprealaista sanaa (ei englanninkielistä sanaa) käytetään pyhissä kirjoituksissa, voidaan selventää tai heijastaa uutta valintaa määritelmään. Kuinka sama kirjoittaja käyttää tätä sanaa muualla? Onko muita kirjoittajia? Viitetyökalut voivat antaa sinulle sanan käytön myös muissa kuin raamatullisissa asiakirjoissa. Miksi meidän on mentävä alkuperäisiin kieliin? Miksi suomenkielinen sana ei ole tarpeeksi hyvä? Koska useampi kuin yksi kreikkalainen sana voidaan kääntää samaksi suomenkieliseksi sanaksi ja kreikan sanoilla voi olla erilainen merkitys.

### Esimerkki 1A

Joh. 20:17 "Älä koske minuun" (KJV) kuulostaa kovalta, eikö niin? Kuulostaa siltä, että Jeesus ei halua tulla kosketuksi nyt, kun Hän on noussut ylös, että Hän on liian pyhä tai jotain. Mutta se ei tunnu oikealta, joten katsotaanpa sitä Spiros Zodhiates' Uuden Testamentin täydellinen sanatutkiminen (AMG Publishers, 1991).

Määritelmä: Käännyttäessä kohtaan Joh. 20:17 sanan "Kosketa" yläpuolella näemme "pim680". Kirjaimet antavat meille koodin puheosalle, ja numero viittaa Strongin sanakirjaviitteeseen. Tarkastellaan määritelmää (s. 879). "680. Haptomai; haptosta (681), kosketus. Viittaa sellaiseen esineen käsittelyyn, joka vaikuttaa siihen muuntavasti ... Eroaa pselaphaosta (5584), joka tarkoittaa oikeastaan vain koskettaa jotain pintaa." Katso nyt "pim". Zodiaattien kieliopit tulevat heti ilmoituksen jälkeen; sivulla s. Näemme 849, että pim tarkoittaa "nykyinen välttämätön aktiivinen (80)". Sivulla 857, "Nykyinen pakollinen. Aktiivisessa äänessä se voi tarkoittaa käskyä tehdä jotain tulevaisuudessa jatkuvaa tai toistuvaa toimintaa tai, jos se hylätään, käsky lopettaa jonkin tekeminen." Tämä on negatiivinen komento, joten on lopettaa tekemistä jo tapahtuvaksi. Joten mitä olemme löytäneet?

Maria on jo kiinni Jeesuksessa ja Hän sanoo lopeta!

### Esimerkki 1B

Jaak 5:14, Vanhempia käsketään rukoilemaan ja voitelemaan sairas. Mitä on tämä voitelu?

Määritelmä aleipho (218) - "öljytä" (Strong); mutta meillä on myös toinen kreikkalainen sana, käännetty "voitelu", chrio (5548) - "voidella tai hieroa öljyllä, ts. pyhittää asemaan tai uskonnolliseen palvelukseen" (Strong's). Koska se on verbi, katso myös jännitettä, "apta" -määrittelemätön menneisyyden partisiipin aktiivi. "Aoristinen partisiippi ilmaisee yksinkertaista toimintaa toisin kuin jatkuvaa toimintaa ... Kun sen suhde pääverbiin on ajallinen, se tarkoittaa yleensä toimintaa ennen pääverbiä." (Zodhiates s. 851)

- Aleiphon Ristiviitteet:

  1. Matt.6:17 Kun sinä paastoat, voitele hiuksesi

  2. Mk.16:1 [naiset] ostivat tuoksuöljyä mennäkseen voitelemaan Hänet.

  3. Mk.6:13 Ja he...voitelivat monta sairasta ja paransivat heidät.

  4. Lk.7:38 [...] suuteli Hänen jalkojaan ja voiteli ne tuoksuöljyllä

  5. Joh.12:3 Maria [...] voiteli Jeesuksen jalat, ja kuivasi ne hiuksillaan

- Chrion Ristiviitteet:

  1. Lk.4:18 ”Herran Henki on minun ylläni, sillä hän on voidelut minut julistamaan [...]”

  2. Acts 4:27 Jeesus, jonka Sinä olit voidellut

  3. Apt 10:38 Jumala voiteli Jeesuksen Pyhällä Hengellä ja voimalla

  4. 2 Cor.1:21 Nyt Hän, kuka.... voitelee meitä, on Jumala

Joten mitä eroa aleifon ja chrion välillä on? Katsele taaksepäin viittauksia ja määritelmiä ja tee yhteenveto eroista: "aleipho" on käytännöllinen öljyn käyttö ja "chrio" on henkinen

Osoituksena (vaikka sanaa ei käytetä) öljyn käytännöllisestä käytöstä tuolloin, kun hyvä samarialainen välitti ryöstäjien lyömästä miehestä, hän kaatoi öljyä ja viiniä haavaan. Joten öljyllä oli lääketieteellistä käyttöä Jeesuksen päivinä.

Sovelkaamme nyt sitä, mitä juuri opimme tämän sanaopinnon perusteella, Jaak. 5:14 "Onko joku teistä sairas? Anna hänen kutsua kirkon vanhimmat; ja rukoillaan häntä, voitelemalla hänet öljyllä Herran nimessä."Onko "voitelu" henkistä vai käytännöllistä? Käytännöllistä!

Ja aikamuoto kreikkalaisessa kielessä, joka on aorist partisiippi, käännettäisiin paremmin "voideltu", joten järjestys on ensin voitelu, sitten rukous ("Herran nimessä" viittaa rukoukseen, ei voiteluun). Jaak. 5: n mukaan vanhempien tulisi antaa sairaalle lääkettä ja rukoilla hänen puolesta Herran nimessä. Eikö se ilmaise kaunista tasapainoa käytännöllisyyttä ja hengellisyyttä Jumalassamme!

Edellinen |  | Seuraava
Tehtävä: Kuinka käytän sanahakemistoa | Alkuun | Sääntö 2 - Tulkitse raamatullisia yhteyksiä